Справа № 215/6905/24
УХВАЛА
27 травня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому . Клопотання прокурор мотивує тим, що необхідно провести судовий розгляд справи, значною кількістю епізодів злочинної діяльності і значною сумою збитку, відсутність постійного доходу, відсутність соціальних зв`язків, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, сувору міру покарання, наявність непогашеної судимості, наявність іншого провадження щодо ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, ухилення від суду .
Обвинувачений і захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання, вказували на відсутність ризиків, наявність житла, невелику тяжкість злочину, тривалий розгляд справи, просили застосувати домашній арешт .
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, як і раніше ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні багатоепізодного злочину під час воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років і який викликає значний публічний інтерес, офіційно не одружений, тому він може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому, він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, в провадженні суду щодо нього перебуває інше кримінальне провадження щодо злочину проти власності, він не працевлаштований, постійного джререла доході не має, обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, що в сукупності з іншим свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність, з метою відшукання коштів для свого існування.
Доводи сторони захисту не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу. Також, суд зазначає, що тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, а судові засідання відкладались з незалежних від суду причин, в т.ч. за клопотаннями сторони захисту.
Враховуючи викладене, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту потерпілих і самого обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ: