Справа № 191/3993/25
Провадження № 1-в/191/446/25
У Х В А Л А

іменем України

04 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання.

До початку проведення судового засідання, засуджений подав заяву про розгляд його клопотання без його участі.

Представник Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Також пояснив, що засуджений характеризується посередньо, не працевлаштованій, але залучається до робіт на території колонії, має стягнення та заохочення, станом на сьогодні не довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення, також прокурор зауважив, що до засудженого ОСОБА_5 були застосовані стягнення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 12.01.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 2 дів позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.07.2024 року.

Згідно з довідкою з особової справи №100-М-22 засуджений ОСОБА_5 з 20.06.2022 року відбуває покарання в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)», початок строку 20.12.2021 року, кінець строку 20.12.2025 року.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2022 року у застосуванні положень ч.5 ст. 72 КК України відмолено.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2022 року у застосуванні положень Закону України «Про амністію» відмолено.

На підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі без застосування ч.1 ст. 71 КК України.

Також встановлено, що 28.04.2023 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 101 КВК України, у зв`язку з тим , що засуджений на шлях виправлення не став.

29.12.2023 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України, у зв`язку з тим , що засуджений на шлях виправлення не став.

30.08.2024 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, у зв`язку з тим , що засуджений не довів своє виправлення.

Невідбута частина строку покарання станом на 25.08.2025 року становить 3 місяці 25 днів.

Засуджений характеризується посередньо, не працевлаштований, має три заохочення та три стягнення, протягом останніх півроку порушень не вчиняв; режим тримання не порушує; бажає змінити своє життя та підтверджує це активним вчинками, має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити. Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як низький; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середні.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за період з 21.04.2023 року по 16.04.2025 року має три заохочення у виді подяки за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці та ЗРНС, за період з 06.01.2022 по 21.05.2024 року має три стягнення у виді догани та суворих доган за порушення розпорядку дня, вилучення саморобного алкогольною напою та вилучення заборонених предметів. В судовому засідання представник установи відбування покарань вказав, що засуджений станом на сьогодні своєю поведінкою під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.

Так, ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Також, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, втім у даному випадку він висловлену йому державою довіру не виправдав та вчиняв нові злочини, що тягло призначення йому покарання за наступним вироком за правилами ст. 71 КК України.

На думку суду, наведені відомості свідчать про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та стійкість його протиправної поведінки, а отже і про те, що досягнення щодо останнього мети кримінального покарання до повного його відбуття має підтверджуватись особливо вагомими та переконливими відомостями і доказами, яких не вбачається. Враховуючи, що невідбута частина покарання на час розгляду становить 1 рік 8 місяців 29 днів, звільнення засудженого не сприятиме досягненню мети покарання, а саме запобігання вчиненню нових злочинів та виправлення засудженого.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. На думку суду, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення, його характеристика не є позитивною, має які і подяки так і стягнення що свідчить про його не стабільну поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому достатні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Відомості щодо працевлаштування засудженого в установі відбування покарання матеріали особової справи не містять.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Водночас, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 12.01.2022 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, засудженому, в ДУ " СВК № 94" для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1