Справа № 215/6336/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши в залі судового засідання, скаргу засудженого ОСОБА_4 на постанову від 26.03.2024 р. слідчого СВ ВП № 5 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000253 від 08.08.2022 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що слідчим СВ ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 08.08.2022 р. про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України.

26.03.2024 р. постановою слідчого СВ ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було закрито кримінальне провадження № 0000253 від 08.08.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Підставою для закриття кримінального провадження вказана відсутність в діянні невстановлених осіб складу кримінального правопорушення. Тобто з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 KПK України, але він не знав на той час про закриття провадження.

16.09.2024 р. ним була подана скарга до Криворізької північної окружної прокуратури, за фактом бездіяльності поліції у розслідуванні провадження № 0000253 від 08.08.2022 р., у зв`язку з тим, що поліція не реагує на його звернення і йому не відомо про стан розслідування провадження.

27.09.2024 року на його адресу, надійшла відповідь з Криворізької північної окружної прокуратури за № 58-7З5ЗВИХ-24 (04/58-72-41-21), до якої долучено постанову від 26.03.2024 р. про закриття вказаного провадження. Тобто, постанова ним отримана лише 27.09.2024 р. про що мається відповідна розписка.

З моменту подачі заяви про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 KK України, слідчий не вчинив жодних адекватних слідчих дій, направлених на збирання доказів. Більш того, за фактом, який став відомим вже після порушення кримінального провадження № 0000253, таким як, виявлення у нього хвороби - гепатиту С та його заяв, що його заразили цією хворобою медичні працівники при наданні медичних послуг, слідчий навіть не розглядав цього пит ання, що видно з самої постанови.

18.12.2023 р. слідчий виніс постанову про відмову у проведенні судово-медичної експертизи відносно нанесеної шкоди. Тож, слідчим було проігноровано отримання важливого доказу такого як експертиза, що дозволить встановити стан здоров`я та шкоду нанесену не наданням медичної допомоги та зараженням гепатитом С. В даній категорії справ експертні дані є основним доказом причетності та винуватості осіб медичного персоналу, які скоїли злочин проти нього.

Відмова слідчого в проведені судово-медичної експертизи, вплинула на виявлення об`єктивних i фактичних даних по справі. Тобто за допомогою експертизи можна було більш конкретно встановити час його зараження гепатитом С; встановити правдивість його свідчень, що в і н не є наркозалежним, що фактично вплинуло б на факт зараження гепатитом С.

Тож, все розслідування практично побудоване на відомостях отриманих від осіб які ним звинувачуютъся у злочині проти нього. Оскаржувана постанова від 26.03.2024 року мотивована тим, що в кримінальному провадженні № 0000253, в якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , працюючий на посаді в.о. завідувача КММЧ № З, який за фактом розказав, про те як лікарями виконуються міри санітарної гігієни. Про надані йому медичні послуги допиту фактичного не було.

Не зрозуміло чому слідчий у своїй постанові від 26.03.2024 року відносить до доказів відповідь на запит з Філії Державної Установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України». Ця відповідь фактично складається з надання йому медичної допомоги вже після порушення кримінального провадження № 0000253 від 08.08.2022 року. Крім того, дії медичних працівників з 2021 року складалися з декількох банальних обстежень, а ці обстеження проводились формально для необхідності надання відповіді різним органам влади, які звертались до медичних працівників з-за його скарг.

В свою чергу, слідчий не здобув жодного доказу надання йому медичної допомоги в період з 2016 року по 2021 рік, що лежало в основі його заяви про злочин про ненадання медичної допомоги.

Слідчий жодного разу не допитав його як потерпілого, щоб він міг у процесуальний спосіб дати покази. Ще на початку слідства його відвідав оперативний працівник поліції, в бесіді з ним йому стало відомо, що ця особа вперше зіштовхнулася з кримінальним злочином за ст. 140 КК України, оперативний робітник не знає що робити. Ним були викладені короткі цитати про обставини. По завершенню так званого допиту, оперативним працівником, завірив його, що його буде допитано слідчим, але справу було закрито, а допит так i не відбувся. Після скасування постанови про закриття, кримінальне провадження № 0000253 передано іншому слідчому, який також закрив дане провадження так і не допитавши його в якості потерпілого.

При цьому висновки слідчого про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 KПK України, для закриття кримінального провадження - відсутні, в постанові не назначено, на підставі яких саме отриманих фактичних даних, на підставі яких саме проведених слідчих (розшукових) дій дійшов такого висновку слідчий. Натомість в постанові міститься формальне посилання на норми KПK України та науково-практичний коментар нормативних та міжнародних актів.

Разом з тим, зі змісту постанова вбачається, що слідчим не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Висновки зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання ycix фактичних даних для висновку про недостатність доказів для доведення винуватості особи в суді i, що вони вичерпані.

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та додатково зазначив слідуюче.

Зважаючи на те що слідство проводилось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КК України, з постанови про закриття кримінального провадження не зрозуміло яка саме медична допомога йому не надавалась та з якого по який час, хоча ним в заяві про злочин та в безліч інших зверненнях чітко зазначені ці обставини.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, так як факти вказані в ній не дають для цього підстав.

Слідча, що винесла оскаржувану постанову, до суду не з`явилася, так як перебуває тривалий час на лікарняному.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу, матеріали кримінального досудового провадження, витребуваного судом, прийшов до висновку, щодо обґрунтованості скарги виходячи з наступного.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто, постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Водночас, зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, однак з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при винесені постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, постанова про закриття кримінального провадження № 0000253 не містить даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та вжиття необхідних заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР з № 0000253 - є ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою було зобов`язано уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 01.07.2022 р..

У витязі з ЄРДР вказано, що до Дніпропетровської обласної прокуратури, надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 201/4407/22 від 29.07.2022 р., якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 щодо неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» та ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Кримінальне провадження було закрито, як зазначено в постанові, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 284 КПК України.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, слідчий послався на слідуюче.

«Під час досудового розслідування у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , працюючого на посаді в.о. завідувача КММЧ № 3, який пояснив, що випадок зараження у КУВП № 3 не є можливим, оскільки усі медичні процедури виконуються згідно санітарних норм, усі медичні прилади є одноразовими та усі заходи проводяться лише у засобах індивідуального захисту. Крапельниці одноразові, голка попередньо надійно запакована, після розпакування підлягає стерильній обробці перед використанням. Санітарна обробка приміщення та медичного обладнання проводиться кожен день.

Також у якості потерпілого було допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що у 2021 році йому провели експрес тест на виявлення захворювань гепатит, віч, снід та інші, тест на гепатит С показав, що він наявний у нього в організмі. Через деякий час він знову звернувся до працівників медичної частини з проханням почати лікування та його ніхто

не почув. У серпні 2022 р. його відвезли до м. Дніпра, щоб провести повне обстеження його здоров`я та 01.09.2022 р., він отримав амбулаторний лист де було повністю розписано всі обставини захворювання на гепатит С та форми його. 20.12:2022 року йому призначили усі необхідні ліки.

Крім того було отримано відповідь на запит з Філії державної установи «Центр державної кримінально - виконавчої служби України» в Дніпропетровській та Донецькій областях, в якому було зазначено, що перше обстеження було проведено 28.04.2021 р..

08.09.2022 року засуджений ОСОБА_4 оглянутий лікарем інфекціоністом ДММЧ N?4. Виявлено методом ПЛР РНК гепатиту С. Враховуючи це, і також результат біохімічного аналізу крові та клінічного обстеження, встановлено діагноз Вірусний гепатит С, мінімального ступеню активності. Рекомендовано лікування вірусного гепатита препаратами прямої противірусної дії. 20.12.2022 року розпочато лікування ОСОБА_8 13.02.2023 року завершено лікування Вірусного гепатиту С. 3 01.03.2023 року за медичною допомогою до працівників КММЧ № 3 не звертався. 26.12.2023 обстеження крові методом ПЛР РНК гепатиту С не виявлено.

Станом на 02.01.2024 р., стан здоров`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовільний.

Враховуючи, що за даним фактом встановлено відсутність діяння в складі кримінального правопорушення, керуючись, ст. ст. 40, 110, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України».

Так, у межах даного кримінального провадження не було призначено та проведено судово-медичну експертизу за медичними документами, що стосувалися медичних оглядів і лікування, не проведено допиту всіх свідків та повного належного допиту скаржника саме слідчим, щодо обставин кримінального правопорушення, стосовно встановлення часу та місця зараження скаржника гепатитом С у період з 2016 р., як в ДУ «КУВП № 3», так і в ДУ «УВП № 4», можливо під час медичних обстежень та проведення лікування, що охоплюється в тому числі диспозицією ст. 140 ч. 1 КК України, за якою і було відкрито кримінальне провадження.

Диспозиція ст. 140 ч. 1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання медичним…працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Тому, суд вважає, що доводи скарги заслуговують на увагу, так як у ході досудового розслідування не повно виконано усі слідчі дії, необхідні для забезпечення повноти, об`єктивності та неупередженості прийняття остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні, що призвело до необґрунтованого та передчасного закриття кримінального провадження за ст. 140 ч. 1 КК України.

Тому, суд вважає, що вказана постанова слідчого є відповідно необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу засудженого ОСОБА_4 на постанову від 26.03.2024 р. слідчого СВ ВП № 5 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000253 від 08.08.2022 р. - задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження № 0000253, винесену 26.03.2024 р. слідчим СВ ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - скасувати.

Копію ухвали направити до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, керівнику Криворізької північної окружної прокуратури.

Матеріали кримінального провадження № 0000253 від 08.08.2022 р., направити керівнику Криворізької північної окружної прокуратури.

Оголошення повного тексту ухвали провести 02.06.2025 р., після 13-00, в залі № 4 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: