Справа №:755/940/25
Провадження №: 1-кп/755/647/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора про призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за №0000334 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурором подано клопотання про призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, проведення якої просила доручити експертам ДНДЕКЦ МВС України.

Захисник заперечував проти призначення експертизи, зазначивши, що клопотання про її проведення необґрунтоване, більш того прокурором не зазначені питання, які необхідно поставити перед експертом, а тому просив відмовити в задоволенні поданого прокурором клопотання.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, тобто згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу. Також, за частиною 5статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд наголошує увагу сторони обвинувачення на тому, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. (Хусейн та інші проти Азербайджану; Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії; Poletan і Azirovik проти колишньої Югославської Республіки Македонія).

Положення статті 38 КПК України, передбачають, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою. Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Частини 1, 2 та 5 статті 40 КПК України, визначають зокрема, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Статтею 36 КПК України, передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

Крім того, ч.4 ст. 40 КПК України, зобов`язує слідчого виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування керівником органу досудового розслідування. Детектив Національного антикорупційного бюро України зобов`язаний виконувати доручення та вказівки тільки прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які надаються у письмовій формі. Невиконання детективом законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення детектива від проведення досудового розслідування керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За змістом ч. 1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Розташування статей 242, 244 КПК України у Главі 20 цього Кодексу свідчить, що залучення експерта є одним з видів слідчих дій.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Таким чином, для призначення судом експертизи за клопотанням сторони кримінального провадження повинні бути достатні підстави для її проведення, в тому числі, наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У частині 2 статті 242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим.

В матеріалах кримінального провадження, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні, наявні три висновки експерта:

1)висновок експерта за результатами проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності № 18213/22-46 від 14.02.2023 року, проведений експертом ОСОБА_6 ;

2)висновок експерта за результатами проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності № СЕ-19-23/35763-БЖ від 31.08.2023 року, проведений експертом ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 ;

3)висновок експерта за результатами проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності № СЕ-19-23/35763-БЖ від 22.03.2024 року, проведений експертом ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 .

Вищезазначені експертизи були проведені на підставі постанов слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , отже вони здобуті органом досудового розслідування у відповідний процесуальний спосіб та надані суду, в якості доказів, належності та допустимості яких, суд надасть оцінку під час винесення кінцевого процесуального рішення.

За тривалий час досудового розслідування прокурором у даному кримінальному проваджені, як особою, який здійснює процесуальне керівництво, не ставилось під сумнів жодний з вказаних висновків, а також не виникало думки про їх суперечливий зміст.

Однак, під час, так само тривалого судового розгляду, яке на даний час перебуває на стадії доповнень та клопотань, прокурор виявив суперечності, які на його думку повинні бути усунені саме в спосіб призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці.

При цьому, в клопотанні прокурора про призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, відсутнє належне обґрунтування необхідності призначення такої експертизи саме під час судового розгляду, із зазначенням причин, які завадили провести вказану процесуальну дію, під час досудового розслідування.

Більш того, в клопотанні взагалі відсутні питання до експертної установи, які вважає необхідним поставити сторона кримінального провадження, яка звертається з таким клопотанням, що також свідчить про його необґрунтованість.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За таких обставин, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пунктом 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Крім того, прокурор просить доручити проведення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці саме експертам ДНДЕКЦ МВС України.

Враховуючи, що дві з трьох експертиз, які наявні в матеріалах кримінального провадження проводилися в ДНДЕКЦ МВС України, а також те, що прокурор просить визнати неналежним та недопустимим доказом саме висновок, який проводився в КНДІСЕ, суд вважає що призначення експертизи в ДНДЕКЦ МВС України або КНДІСЕ суперечить принципам незалежності та неупередженості. Питання про призначення експертизи в іншій експертній установі, яка б не викликала в учасників кримінального процесу, сумнівів щодо необ`єктивності її висновку, прокурором не ставилося.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року № 7, визначено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи тощо

В силу вимог ч.1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертиз без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 223, 242, 332 КПК України для призначення експертизи, а стороною обвинувачення не підтверджено відповідними доказами необхідність в проведенні експертного дослідження та можливість досягнення мети їх проведення, суд вважає за необхідне відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотанні про призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, адже призначення відповідного експертного дослідження призведе до невиправданої тяганини, та лише затягне розумні строки судового розгляду справи.

Керуючись статями 1-29, 131-132, 159-166, 332, 333, 350, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про призначення комісійної експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року за №0000334 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту 11 серпня 2025 року о 16:00 год.

Суддя: