Справа № 467/919/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання тимчасово виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Рівне, громадянина України, місце проживання до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Одеського апеляційного суду від 20 червня 2023 року за ч.1 ст. 309, ч.2 с. 307 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги заявника та обставини, що зумовили звернення до суду

Т.в.о. начальника установи, що відає покаранням, направив до Арбузинського районного суду Миколаївської області подання, яким просив установити відносно засудженого ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 12 місяців на підставі п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», паралельно запропонувавши ряд обмежень, із числа передбачених ч.1 ст. 10 цього ж Закону.

Позиція учасників справи

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце були сповіщені належно, зокрема, засуджений направив до суду заяву, якою просив розглядати подання за його відсутності, одночасно зазначивши про відсутність у нього заперечень проти його задоволення.

Прокурор аналогічно направив письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності.

В силу положень абзацу другого частини 5 статті 539 КПК України суд вважав за можливе розглянути внесене на його розгляд питання за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про це судове засідання, ураховуючи й те, що їх явка у нього обов`язковою не визнавалась.

Установлені судом фактичні обставини у розрізі винесеного на його розгляд питання

ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 70 цього ж Кодексу до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Одеського апеляційного суду від 20 червня 2023 року вказаний вирок районного суду у частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий вирок, згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 70 цього ж Кодексу до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Наразі ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія ( №83)».

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 липня 2025 року ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання умовно достроково на 11 місяців 18 днів невідбутого строку покарання.

Таким чином, ухвала, якою засудженого звільнено умовно достроково, за умови, що на неї не буде подана апеляційна скарга, в силу п.2 ч.2 ст. 395 КПК України, набере законної сили 09 липня 2025 року.

Застосовані судом норми права

Згідно ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР ( з наступними змінами і доповненнями) ( далі Закон №264/94-ВР) адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Завданням адміністративного нагляду, згідно ст. 2 Закону №264/94-ВР, є запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

У даному випадку, ОСОБА_3 є засудженим за ч.1 ст. 309 КК України, ч.2 ст. 307 КК України, тобто за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Отже, ОСОБА_3 є повнолітньою особою, щодо якої можливо встановити адміністративний нагляд на підставі пункту «г» ст. 3 Закону №264/94-ВР.

При цьому, суд відмічає, що адміністративний нагляд щодо осіб, засуджених за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів встановлюється безумовно, тобто незалежно від їхньої поведінки під час відбування покарання.

Залежно від поведінки засудженого під час відбування покарання адміністративний нагляд встановлюється на підставі пункту «б» статті 3 Закону №264/94-ВР.

Тому через те, що суб`єкт звернення посилається на положення пункту «г» статті 3 Закону №264/94-ВР, суд не піддає оцінці дані про поведінку засудженого під час відбування покарання, внаслідок чого вважає надані заявником характеризуючи дані (висновок та характеристика) неналежними доказами для цієї справи.

Підставою для встановлення адміністративного нагляду у цьому випадку є вирок Одеського апеляційного суду від 20 червня 2023 року, який набрав законної сили (пункт «а» частини 4 Закону №264/94-ВР).

Запропонований суб`єктом звернення термін адміністративного нагляду не виходить за межі, окреслені нормою ч.1 ст. 6 Закону №264/94-ВР, а запропоновані обмеження відповідають переліку, визначеним у ч.1 ст. 10 цього Закону.

Суд вважає запропоновані обмеження, з огляду на їх зміст та кількість, а так само і термін їх тривалості, такими, що не становитимуть надмірного тягаря для ОСОБА_3 і такими не виходять за межі прийнятних, так його поведінка потребує контролю з боку держави, ураховуючи що він був засуджений за збут наркотичних засобів.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Тимофєєв та Поступкін проти Росії» (заяви № 45431/14 та 22769/15) вказав, що головною метою адміністративного нагляду є запобігання рецидиву. Тому відповідні заходи мають превентивну мету і не можуть розглядатися як каральні заходи або як частина покарання.

Стосовно пропорційності заходу, що обмежує свободу пересування, ЄСПЛ зазначив, що згідно з національним законодавством тривалість адміністративного нагляду була встановлена законом і не була питанням, залишеним на розсуд судді, який не мав юрисдикції скорочувати таку тривалість залежно від конкретних обставин особи, про яку йде мова.

Тож порушень Конвенції в частині встановлення заходів адміністративного нагляду ЄСПЛ не побачив.

За таких обставин, зважаючи, що засуджений ОСОБА_3 невдовзі звільняється від відбування покарання, виходячи з мети адміністративного нагляду, суд вважає подання обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

За цих мотивів, керуючись 369-372, 537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання - задовольнити

Встановити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративний нагляд терміном на 12 (дванадцять) місяців з такими обмеженнями:

1)заборона виходу за межі квартири (будинку) за місцем проживання з 22:00 години до 06:00 години наступного дня;

2)заборона відвідування кафе, барів, ресторанів та інших громадських місць, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив;

3)заборона виїзду за межі адміністративного району (міста) без дозволу органів Національної поліції України;

4) реєстрація в органах Національної поліції України 2 (два) рази на місяць.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_4