Справа № 635/5476/24
Провадження № 1-кп/635/544/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 18.03.2024 року на її особисте майно: автомобіль Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон REDMI, повернути їй вільне право розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання вказала, що 18.03.2024 року ухвалою Люботинського міського суду Харківської області накладений арешт на її особисте майно: автомобіль Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон REDMI.Минув понад рік з моменту накладення арешту, однак справа по суті не розглядається через неявку прокурора або потерпілого. Таким чином арешт триває невиправдано довго, її майно не є речовим доказом, не було знаряддям злочину і його утримання під арештом не має жодних правових підстав.

В судове засідання особа, яка заявила клопотання, обвинувачений та прокурор не прибули, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна у його відсутність, проти задоволення клопотання заперечує.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього докази, дійшов наступних висновків.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України).

Відповідно до пункту 7 частини 2, частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України). Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається із ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 18.03.2024 року клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126 від 20.02.2024 було задоволено частково, накладений арешт на вилучений 14.03.2024 року в період часу з 06-34 по 09-45 майно під час обшуку транспортний засіб Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 , заборонивши користування, відчуження та розпорядження вказаним майном до прийняття процесуального рішення по суті справи.

Крім того, був накладений арешт на майно, вилучене 14.03.2024 в період часу з 06-36 по 09-47 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, в тому числі на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , та ключі від автомобіля, мобільний телефон REDMI IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що вилучене майно є засобом вчинення кримінального правопорушення і його визнано речовими доказами у справі.

Крім того, власником майна до клопотання долучено ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 03.05.2024 року про призначення до розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 07.05.2024 року було задоволено клопотання ОСОБА_3 і скасовано у кримінальному провадженні № 0000126 від 20 лютого 2024 року заборону користування транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вище зазначеного транспортного засобу, застосовану ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 18 березня 2024 року. Транспортний засіб Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вище зазначеного транспортного засобу, передано на відповідальне зберігання власнику, а саме ОСОБА_3 .

Отже власник автомобіля може користуватися ним, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та ключами від автомобіля без перешкод, але не може ним розпоряджатися і відчужувати.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання.

Відтак суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які суду представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Разом з тим заявник, звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, жодних доказів того, що арешт на майно накладений необґрунтовано чи того, що у подальшому арешті відпала потреба, не надала.

Оскільки автомобіль Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_1 та телефон REDMI IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 є засобом вчинення кримінального правопорушення і їх визнано речовими доказами у справі,а кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, жодні докази прокурором ще не долучалися і не досліджувались, суд вважає, що на даний час продовжують існувати підстави для арешту вказаного майна, заявник не довела, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпали.

При цьому існуючі на даний час заходи забезпечення кримінального провадження у виді заборони відчуження та розпорядження автомобілем є найменш обтяжливим для власника, оскільки не позбавляє її можливостікористуватися автомобілем, який знаходиться у неї на відповідальному зберіганні.

За таких обставин клопотання власника майна ОСОБА_3 є передчасним і необхідно відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 170, 174, 309, 356, 369-372 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1