Справа № 182/2946/25
Провадження № 1-кс/0182/450/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20.05.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за №0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлучений, маючого на утримані неповнолітню дитину 2012 року народження, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.12.2009 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ст. 395, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі;

- 15.08.2013 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.309, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 01.11.2016 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 296, ст. 69 ст.70 ч.1, 4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- 23.08.2017 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.309, ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

- 23.09.2019 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70, 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі,

-23.03.2022 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.309, ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.07.2024 року по відбуттю строку покарання,

- 02.05.2025 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

підозрюваного ОСОБА_5

свідка ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст.. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за №0000376про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 05.04.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. знаходився поблизу другого під`їзду будинку №10В по пр. Трубників в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 05.04.2025 близько 19 год. 20 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лавки, на яку потерпілий поклав свій мобільний телефон, звідки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконно збагачення, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Redmi Note 11, 6 ГБ/128 Гб, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ19/104-25/17860-ТВ від 07.05.2025 року становить 3515 грн. 67 коп., який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказануу суму.

У подальшому ОСОБА_5 , разом з викраденим майном, залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані умисні дії, ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом допиту потерпілого.

?Протоколами допитів свідків.

?Протоколами впізнання за фотознімками.

?Протоколом огляду вилученого речового доказу.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

?вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тому, у якому підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч. 2 ст. 181 КПК України, тобто покарання у виді позбавлення волі;

3) У ОСОБА_5 постійного офіційного місця роботи або навчання не має;

4) ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, крім того був раніше засуджений та на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у нічний час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Крім того, майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає останньому можливості внести кошти в якості застави.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, усвідомлюючи наслідки скоєного ним злочину, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, ст.. слідчий і звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що квартира АДРЕСА_2 , належить їй і вона не заперечує проти того, щоб за її адресою буде встановлений ОСОБА_5 , який є племінником її знайомої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та свідка, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000376.

16 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколами впізнання за фотознімками та протоколом огляду вилученого речового доказу.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність. Окрім того, ОСОБА_5 раніше судимий. Крім того, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають на розгляді кримінальні провадження за вчиненні умисних корисливих злочинів, рішення за якими судом ще не прийнято.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, тому існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання у нічний час доби.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за №0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20.00 год. до 05.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровської обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 20 липня 2025 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1