справа № 439/73/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

спеціалістів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

психолога ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11

законного представника ОСОБА_12

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Броди кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000373 від 06.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Броди, Золочівського району Львівської області, українки, громадянки України, учениці 2-го курсу Львівського професійного училища сервісу та технологій, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

у період дії встановленого в Україні воєнного стану, усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_6 вирішила крадіжку золотих ювелірних виробів, належних ОСОБА_11 . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи наслідки своїх дій, 02 грудня 2024 року в обідній час (точної години досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , зайшла до спальної кімнати, у якій ОСОБА_11 , зберігала золоті ювелірні вироби. В подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, підійшла до спального ліжка ОСОБА_11 , де із дерев`яної приліжкової тумбочки викрала належне ОСОБА_11 золоті ювелірні вироби: золоту підвіску із зображенням Матері Божої вагою 0,76 грама вартістю 1859 гривень 69 копійок, золоту підвіску із зображенням Матері Божої вагою 0,96 грама вартістю 2349 гривень 08 копійок, золотий ланцюжок вагою 2,97 грама вартістю 7267 гривень 47 копійок, золоту підвіску у вигляді сердечка вагою 0,6 грама вартістю 1468 гривень 18 копійок, пару золотих сережок у вигляді квіточок вагою 1,27 грами вартістю 3107 гривень 64 копійки.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 покинула місце вчинення злочину з викраденими золотими ювелірними виробами, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 16 052 гривень 06 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнала, пояснила, що неодноразово проводила час у родині ОСОБА_11 , з потерпілою та її чоловіком: розпивали спиртні напої, дивилась за їх дитиною, допомагала останнім з господарством і просто разом відпочивали. 02 грудня 2024 року залишившись у потерпілої в квартирі сама в АДРЕСА_3 ( господарі поїхали на роботу), вирішила забрати собі їх золоті прикраси. Після чого здала викрадене золото в ломбард, а виручені кошти гроші витратила на власний розсуд, частину золотих прикрас повернула. Щиро розкаюється, гроші намагається повернути.

Суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченої у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що дійсно товаришували з неповнолітньою ОСОБА_13 , проводили час разом, є сусідами, допомагала по господарству, часто гралась з дітьми потерпілої, залишалась в їх квартирі часто сама, потерпіла не заперечувала проти цього. Не одразу замітили, що пропали їх золоті ювелірні вироби, бо були змучені після роботи. А потім зрозуміли, що саме ОСОБА_6 02 грудня 2024 року вчинила крадіжку. Остання зізналась у вчиненні вказаного злочину, повернула частину золотих прикрас, та розповіла, що інші здала в ломбард, гроші витратила на себе. Просила суворо не карати ОСОБА_6 ..

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють інших обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, судвважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яка вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є тяжким злочином; особу обвинуваченої, раніше не судимої, неповнолітньої, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, відповідно досудової доповіді про неповнолітню обвинувачену вбачається, що у ОСОБА_6 низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 активне сприяння у розкритті злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 - відсутні.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень достатнім буде призначення остаточного покарання без позбавлення волі.

Також перелічені пом`якшуючи відповідальність обставини, неповнолітній вік обвинуваченої, часткове повернення викраденого, істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченої ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме пробаційного нагляду, що дасть можливість обвинуваченій оцінити свої дії та стати на шлях виправлення, що на думку суду буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, будучи неповнолітньою, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК. При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (статті 2, 18, 50 КК). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ст.101,п.п. 1, 2, 3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою «Зміна прокримінального мислення»

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з засудженої ОСОБА_6 на користь держави 400,00грн. витрат за проведення судово- товарознавчоїекспертизи № 5639/24 від 23.12.2024 року.

Речові докази: золоту підвіску із зображенням Матері Божої вагою 0,76 грам, на якій наявне клеймо у вигляді тризуба а також цифри «585»; золоту підвіску із зображенням Матері Божої вагою 0,96 грама, на якій наявне клеймо у вигляді тризуба а також цифри «585»; золотий ланцюжок вагою 2,97 грама, на якому наявне клеймо у вигляді тризуба а також цифри «585»; золоту підвіску у вигляді сердечка вагою 0,6 грама, на якій наявне клеймо у вигляді тризуба а також цифри «585» ; пару золотих сережок у вигляді квіточок вагою 1,27 грам, на яких наявне клеймо у вигляді тризуба а також цифри «585»- рахувати повернутими потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1