У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002426 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002426 від 20.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2024 до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 20.08.2024 приблизно о 00 год. 00 хв. невстановлена особа, таємно, в умовах воєнного стану викрала з автомобіля "Volkswagen Tiguan" сумку чорного кольору, в якій знаходились гаманець з грошовоми коштами в розмірі 5,000 доларів США, 46,000 грн та мобільні телефони, а саме: Самсунг С24 ультра та айфон 15 про макс, вартість яких встановлюється.

20 серпня 2024 року слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві на підставі ч. 3 ст.233 КПК України враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний з виявленням та фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- сорок купюр номіналом сто доларів США, загальна сума чотири тисячі доларів США, що поміщено до спеціального пакету №INZ 2018750;

- чотири купюри номіналом одна тисяча гривень, загальна сума чотири тисячі гривень, що поміщено до спеціального пакету №PSP 2466949;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 15 Pro max» та телефон марки «Samsung» моделі «S24ultra», під чохлом якого виявлено одну купюру номіналом одна тисяча гривень та сім карти операторів стільникового зв`язку «Vodafone» та «Kiyvstar»,що поміщено до спеціального пакету №PSP 2466950;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 15 Pro max» в прозорому чохлі з чорними вставками, що поміщено до спеціального пакету

№EXP0323314;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 14 Pro max» в зеленому чохлі, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , що поміщено до спеціального пакету №EXP0323315;

- телефон марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro max» золотистого кольору, що поміщено до спеціального пакету №EXP0323316;

Відповідно до договору найму житлово приміщення № 1 від 26.05.2024, приміщення будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , з 26.05.2024 орендує ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В порядку ст. 98 КПК України зазначене вище майно постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві було визнане речовими доказами по кримінальному провадженню за № 0002426 від 20.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Представник власника майна та власник майна подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечили щодо задоволення клопотання.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002426 від 20.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 20 серпня 2024 року, під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: - сорок купюр номіналом сто доларів США, загальна сума чотири тисячі доларів США, що поміщено до спеціального пакету №INZ 2018750;

- чотири купюри номіналом одна тисяча гривень, загальна сума чотири тисячі гривень, що поміщено до спеціального пакету №PSP 2466949;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 15 Pro max» та телефон марки «Samsung» моделі «S24ultra», під чохлом якого виявлено одну купюру номіналом одна тисяча гривень та сім карти операторів стільникового зв`язку «Vodafone» та «Kiyvstar»,що поміщено до спеціального пакету №PSP 2466950;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 15 Pro max» в прозорому чохлі з чорними вставками, що поміщено до спеціального пакету

№EXP0323314;

- телефон марки « Apple» моделі «Iphone 14 Pro max» в зеленому чохлі, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , що поміщено до спеціального пакету №EXP0323315;

- телефон марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro max» золотистого кольору, що поміщено до спеціального пакету №EXP0323316.

Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у місті Києві від 20 серпня 2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Пунктом 1 частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Разом з тим прокурором не доведено наявність правових підстав для арешту майна.

Як встановлено слідчим суддею з єдиного державного реєстру судових рішень слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у місті Києві не звертався до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку, а отже обшук був проведений у приміщенні, дозвіл на проведення обшуку якого не надавався слідчим суддею.

Частиною першою статті 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини третьої статті 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Під час судового розгляду прокурором не було надано доказів, які б свідчили про те, що обшук у квартирі був проведений за добровільною згодою власника, або ухвалу слідчого судді, якою легалізовано проведений обшук.

Крім того, згідно з частинами першою-другою статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно можна під час законного затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207, 208,298-2КПК України, або під час обшуку, огляду.

З матеріалів клопотання вбачається, що в порядку статей 207, 208,298-2КПК України нікого затримано не було, а обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведено без будь-яких правових підстав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Таким чином, усе вилучене під час неправомірного обшуку майно не набуває відповідного правового статусу. В силу вищенаведених положень КПК України, вилучені під час обшуку предмети, речі та документи, є недопустимими доказами, оскільки їх вилучення відбулося під час слідчої (розшукової) дії, проведеної з порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Отже, вилучене під час несанкціонованого обшуку майно не може вважатись допустимими доказами, і відповідно законні підстави для накладення арешту на безпідставно вилучене майно, в тому числі для збереження речових доказів, у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту, у зв`язку з відсутністю правових підстав, передбачених статтями 170-173 КПК України, для накладення арешту на майно.

Відповідно до частини третьої статті 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002426 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1