Справа № 489/2557/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/759/25
УХВАЛА

11 червня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000789 від 08.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву 20 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», на даний час є діючим військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Громадянин ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 23.05.2022 призваний на військову службу за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_2 на період воєнного стану до військової частини НОМЕР_3 .

На підставі витягу з наказу №191 від 21.07.2022 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 призначено на посаду лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

На підставі витягу з наказу №346 від 20.12.2022 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 призначено на посаду механіка апаратної засекреченого зв`язку взводу зв`язку центру зв`язку тилового пункту управління військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення.

На підставі витягу з наказу №84 від 23.03.2023 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву 20 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є відправлення до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 23.05.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_3 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби, а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, 03.04.2023 близько 08 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді солдата резерву 20 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 (територію Миколаївського суднобудівного заводу за адресою: АДРЕСА_2 ) та продовжує незаконно перебувати поза його межами дотепер, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби.

ОСОБА_4 09.11.2023 в порядку ч.1 ст. 278, ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

10.06.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування від органів слідства та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчиненні інших кримінальних правопорушень, перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином.

Допитавши підозрюваного, дослідивши надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, вважаю, що надані слідчим докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що підтверджується повідомленням командира військової частини, матеріалами службового розслідування та протоколами допиту свідків.

Разом з тим, вважаю недоведеними обставини існування ризиків переховування від органів слідства та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчиненні інших кримінальних правопорушень, перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином.

Так, слідчий суддя приходить до такого висновку з урахуванням того, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, з 08.01.2025 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 11.04.2025 був на «0» на «запорізькому напрямку», визнає вину, жалкує щодо свого вчинку, має бажання бути звільненим від кримінальної відповідальності у зв`язку із декриміналізацією, має позитивну характеристику з місця служби (що підтверджено і свідком ОСОБА_5 ).

Отже обставини існування вказаних ризиків, відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України, окрім припущень щодо їх існування, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, слідчий суддя вважає, що ризиків впливу на свідків та ризуки перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не існує, оскільки підозрюваний проходить військову службу в іншій частині, не має можливості спілкуватись та впливати на свідків у кримінальному провадженні. Також всі документи останнього наявні і в матеріалах особової справи, яка знаходиться у ВЧ НОМЕР_4 , а тому ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи знищення доказів не існує.

Також, враховуючи ті обставини, що підозрюваний на даний час сумлінно виконує свій обов`язок щодо захисту Батьківщини, має позитивну характеристику з місця несення служби, приймаючи до уваги і те, що останній дає відсіч збройній агресії рф, слідчий суддя вважає недоведеними і ризики можливого його переховування від слідчого/суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За таких обставин, вважаю необхідним в застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя