Справа № 451/1699/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/254/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000123 від 03.11.2024 року про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бабичі, Радехівського району, Львівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, менеджер із збуту ТОВ «ВІТАГРО ПАРТНЕР», адвокатом, нотаріусом та депутатом не є, раніше не судимий,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Радехівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 04.11.2024 скасовано.

Речові докази:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.05.2019, виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід знищити;

- оптичний диск, який містить відео нагрудної камери за 02.11.2024 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000123 від 03.11.2024.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн.. 60 коп.

Згідно вироку, 02.11.2024 ОСОБА_6 , під час керування трактором колісним МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Зелена, що в с. Яструбичі Червоноградського району Львівської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, яким, при перевірці документів, надав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.05.2019, виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим використав завідомо підроблений документ, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 4 статті 358 КК України.

Не погоджуючись із вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Радехівського районного суду від 06.02.2025 стосовно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КІС України змінити в частині вирішення долі речового доказу у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону; виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.05.2019, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зазначити, що речовий доказ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.05.2019, видане ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.05.2019, видане ТУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнане речовим доказом.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.05.2019, виданого ТУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

Відтак з наведених обставин вбачається, що речовий доказ - зазначене посвідчення тракториста машиніста є документом та відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мали б залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи долю речових доказів - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 30.05.2019, виданого ТУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановив знищити таке, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України. Зазначене порушення є таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення долі речового доказу.

Обвинувачений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року, що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримання апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Також в апеляційній скарзі прокурор не оспорює вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про вирішення місцевим судом питання щодо речового доказу, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.05.2019, виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів визнає такі необґрунтованими.

Так, згідно із ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи, відповідно до ч.2 ст.98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Статтею 100 КПК України регламентовано порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а пунктом 7 частини 9 цієї норми закону передбачено, що документи, які є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно із ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, зокрема, повинен вирішити, що належить вчинити з речовими доказами. У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, зазначається рішення щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 від 03.11.2024 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.05.2019, виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000123 від 03.11.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с.32).

Місцевий суд, ухвалюючи оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_6 , прийняв рішення про знищення речового доказу - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.05.2019, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів, п. 7 ч.9 ст.100 КПК України застосовується до оригінальних документів. Ця норма передбачає збереження в матеріалах справи справжніх документів, які мають значення для провадження, тоді як підроблений документ підлягає знищенню або передачі відповідним органам (що передбачено іншими пунктами тієї ж статті).

Підроблений документ не має юридичної сили. Залишення його в матеріалах кримінального провадження суперечить загальному принципу усунення незаконних предметів із правового обігу.

Враховуючи наведене, посилання прокурора на п.7 ч.9 ст.100 КПК України у контексті підробленого документу є некоректним, оскільки ця норма стосується оригіналів документів, що мають юридичну силу та можуть бути використані в правовому обігу, а не підроблених документів.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою та вважає вирок суду щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, підстав для зміни оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4