Справа № 991/5297/25
Провадження 1-кс/991/5351/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000094 від 28.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор ОСОБА_3 просить продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про кожен виїзд за межі м. Київ та Київської області; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити із викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 звернули увагу слідчого судді на ту обставину, що ухвалою від 09.04.2025, ОСОБА_4 , з огляду на його діяльність та необхідність виконання оборонних державних замовлень, потреб періодичних відряджень за кордон для комунікації з міжнародними партнерами, відвідування міжнародних полігонів та участі у заходах, пов`язаних з оборонною тематикою, обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, був викладений в такій редакції: повідомляти слідчого, прокурора або суд про кожен виїзд за межі України. Однак в клопотанні яке перебуває на розгляді, обов`язок передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, на думку сторони захисту, викладений таким чином, що зменшуватиме обсяг покладеного раніше на підозрюваного обов`язку. Поряд з цим зазначили, що для можливості реалізувати вищезгаданий обов`язок, необхідно скасувати дію обов`язку щодо здачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Також просили слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 сумлінно виконує покладені на нього обов`язки та жодних порушень не допускав.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 329 КК України.

13.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні майном державного підприємства ДП «БЦКТ «Мікротек», а саме грошовими коштами у сумі 8 812 000 грн шляхом зловживання службовим становищем в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах за попередньою змовою; внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою; здійсненні фінансових операцій з грошовими коштами на загальну суму 8 812 000 грн, достовірно знаючи, що ці кошти прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчинені у великому розмірі.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта.

При цьому слідчий суддя зауважує, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання доказами та вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_4 з кримінальними правопорушеннями на даному етапі досудового розслідування.

Отже, повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених доказах, тож слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2024 у справі №991/7568/24 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави 2 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 056 000,00грн (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч гривень) та покладенням у разі її внесення ряду процесуальних обов`язків.

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.09.2024 ухвала слідчого судді від 14.08.2024 змінена в частині покладених обов`язків та на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язок не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із м. Києва та Київської області. В решті ухвала слідчого судді залишена без зміни.

16.08.2024 підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з-під варти із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави у визначеному слідчим суддею розмірі. За наведеного, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з одночасним покладенням обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 14.08.2024.

У подальшому, строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів від 14.10.2024, 13.12.2024, 11.02.2025, 09.04.2025.

Оскільки 09.06.2025 строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується (згідно ухвали слідчого судді від 09.04.2025), за таких обставин виникла необхідність у зверненні сторони обвинувачення до суду з клопотанням про їх продовження.

Наразі у кримінальному провадженні №0000094 досудове розслідування завершене та починаючи з 27.02.2025 стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Таким чином в рамках кримінального провадження встановлена необхідність виконати вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

При цьому, як стверджує прокурор, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваного запобіжного заходу та покладення на нього відповідних обов`язків.

Перевіряючи наявність ризиків, які обґрунтовує прокурор, слідчий суддя виходить з того, що наявні (встановлені) на початковому етапі слідства ризики по мірі розслідування кримінального провадження мають тенденцію до зменшення та втрати своєї актуальності і для підтвердження існування або відсутності таких ризиків на час розгляду клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, на переконання слідчого судді, необхідно враховувати попередню поведінку підозрюваного, складність справи, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень тощо.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Серед інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України, є особливо тяжкий та тяжкий, які передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Крім того, такі кримінальні правопорушення, у відповідності до примітки до ст. 45 КК України віднесені до корупційних злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, а так само, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, виключено можливість призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду безвідносно до стадії кримінального провадження.

При цьому, не може залишатися поза увагою суду, відсутність перешкод у ОСОБА_4 для виїзду за межі території України, незважаючи на встановлені обмеження для військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, зумовлені введенням в Україні воєнного стану. При цьому, як вбачається із матеріалів клопотання, він неодноразово здійснював виїзди за кордон в умовах воєнного стану. До того ж, він має діючу карту поляка. У той же час, слідчий суддя враховує та оцінює сукупність відомостей щодо майна підозрюваного, яке є достатнім для переховування від органу досудового розслідування та суду.

Хоч зазначені обставини самі по собі не є підставою для висновку про наявність ризику переховування, але вони враховуються в сукупності з іншими даними при оцінці встановлення такого.

При оцінці наявності цього ризику також підлягає застосуванню практика ЄСПЛ, згідно з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, міра покарання, яка може бути призначена підозрюваному у випадку визнання його винуватим, хоча і не може бути визначальним фактором, але враховується при оцінці такого ризику.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у провадженні, слідчим суддею береться до уваги те, що такий вплив може полягати у здатності особи завдяки її авторитету, особистим якостям, дружнім чи іншого роду стосункам вносити певні суттєві корективи у показання таких осіб. В цьому контексті ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Враховуючи, що наразі ОСОБА_4 є генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ», він може вплинути на свідків у провадженні, які перебувають у нього у підпорядкуванні. Крім того, інший підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває за межами території України, тому вони можуть вільно спілкуватись та координувати свої дії задля приховування слідів, вчиняти тиск на свідків, яких необхідно допитати у провадженні, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або дачі завідомо неправдивих показань, тощо. Наведене свідчить про існування вказаного ризику.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, слідчий суддя враховує, що ухвалою від 09.04.2025 встановлено обставини, які вказують на припинення існування вказаного ризику.

У той же час, слідчий суддя враховує належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та відсутність порушень покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженими продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

З огляду на доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість вчинити всі необхідні процесуальні дії у кримінальному провадженні та виконати вимоги ст. ст. 290, 283 КПК України до спливу строку дії встановлених обов`язків, слідчий суддя, з урахуванням характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .

Продовження строку дії таких обов`язків матиме найменший вплив на реалізацію прав і свобод підозрюваного, а такі обов`язки на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Отже, вказане втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеною необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора або суд про кожен виїзд за межі України; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України у редакції визначеній ухвалою слідчого судді від 09.04.2025.

З урахуванням положень ч. ч. 4, 5 ст. 115, ч. 7 ст. 194 КПК України строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 підлягає продовженню на два місяці, тобто до 05.08.2025 включно.

З огляду на викладене, клопотання прокурора належить задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 176-178, 182, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про кожен виїзд за межі України;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , до 05.08.2025 включно.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000094 від 28.01.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1