Провадження №11-сс/801/618/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000475 внесеного до ЄРДР 27.07.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2025 року клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 07 години 05 хвилин 25 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 25 вересня 2025 року.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_8 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, та на момент скоєння кримінального правопорушення, відповідно до Указу Президента України № 13172/2025 від 18.04.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року терміном на 90 діб,вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 27.07.2025 близько 21 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не вдалось встановити, у ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під час перебуванняна території домоволодіння за адресою: буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, виник злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій),вчинений в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розуміючи протиправність та суспільно небезпечність своїх дій, бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів,підійшли до осіб, що на той момент знаходились у дворі будинку за вищевказаною адресою, а саме до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , де ОСОБА_8 заволодів належними ОСОБА_13 та ОСОБА_14 мобільними телефонами ТМ «RealmiC55» та «OscalC80» в той момент, як ОСОБА_10 предметом схожим на ніж погрожувала фізичною розправою ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_8 , виконуючи усну вимогу ОСОБА_10 , передав мобільні телефони ТМ «RealmiC55» та «OscalC80» ОСОБА_11 , який передав мобільні телефони ОСОБА_15 , яка в свою чергу погрожуючи застосувати предмет схожий на ніж отримала від ОСОБА_12 інформацію для подолання захисту мобільних пристроїв (коду доступу) та передала мобільні телефони ТМ «RealmiC55» та «OscalC80» ОСОБА_11 .

Після чого, реалізувавши свій злочинний умисел на заволодіння чужиммайном та подолання захисту мобільних пристроїв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді від 30.07.2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що сторона обвинувачення в своєму клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі лише допустили, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Слідчим та прокурором недоведено необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозра ОСОБА_8 належним чином необгрунтована.

За таких обставин, відносно підозрюваного можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні № 0000475 внесеному до ЄРДР 27.07.2025 року ОСОБА_8 28.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чинити тиск на свідків, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту є безпідставними.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, сторона захисту фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинено із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбійного), вчиненого в умовах воєнного стану, та прийняв законне рішення без визначення розміру застави у кримінальному провадженні

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4