Дата документу 05.05.2025 Справа № 331/7113/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/7113/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/459/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2025 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, маючий середню освіту, студент, не одружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1912 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

10 серпня 2023 року, приблизно о 17.24 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах, знаходячись біля трансформаторної будки, розташованої поблизу буд. 1 по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого з поверхні землі 19 полімерних згортків з порошком білого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Вказані полімерні згортки ОСОБА_7 поклав до лівої кишені своїх спортивних шортів та став незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини та прекурсори», продовжив пересуватися пішим ходом по території Олександрівського району у м. Запоріжжя, при цьому він увесь цей час зберігав при собі вказані 19 полімерних згортків з порошком білого кольору, до того часу, як того ж дня, приблизно о 17 годині 41 хвилині біля будинку №2-А по вул. Українській у м. Запоріжжі вищевказані 19 полімерних згортків з порошком білого кольору, які знаходилися в лівій кишені шортів ОСОБА_7 було виявлено працівниками поліції та вилучено.

Згідно з висновком експерта, надані порошки білого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 6,9586 г (у перерахунку на основу), що згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконного обігу затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 є великим розміром.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що полімерні згортки з порошком білого кольору були виявлені та вилучені співробітниками поліції, проте докази того, що ОСОБА_7 добровільно видав вилучені об`єкти, відсутні.

Вважає, що в даному випадку фактично було проведено обшук під виглядом огляду місця події.

З рапорту чергового відділу поліції вбачається, що ОСОБА_7 було фактично затримано о 17 год. 41 хв., при цьому йому ніхто не роз`яснював право не свідчити проти себе.

Крім того, в тексті рапорту зазначено, що наркотичну речовину у ОСОБА_7 виявив піший патруль, відео зйомка огляду місця події розпочалася о 19 год. 28 хв. і весь цей період часу майже дві години він продовжував перебувати на тому самому місці, тобто не мав змоги його покинути без дозволу поліції.

Таким чином, з огляду на вимоги ст. 209 КПК України ОСОБА_7 був особою, яка фактично затримана уповноваженою службовою особою, проте в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол затримання, складений відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

Крім того, відомості до ЄРДР були внесені о 22 год. 34 хв., тобто огляд місця події (фактично обшук) в порушення вимог ст. 214 КПК України проводився до внесення відомостей до ЄРДР.

Вважає протокол огляду місця події таким, що був отриманий з істотним порушенням вимог процесуального закону і повинен бути визнаний недопустимим доказом, а висновок експерта та речовий доказ вилучені згортки з речовиною, є також недопустимими доказами.

Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що співробітники поліції провели не огляд, а обшук. Крім того, о 17 год. 41 хв. було відомо, що у обвинуваченого виявлено згортки з речовиною, а о 19 год. розпочато огляд, отже він не міг добровільно бути весь час з поліцейськими. Вважає, що всі докази є недопустимими.

Обвинувачений у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу захисника без доповнень.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що обвинувачений добровільно видав наявні у нього згортки з речовиною.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, у суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від дачі показань.

Разом з тим, у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі сторона захисту повністю заперечує факт вчинення кримінального правопорушення, і позиція сторони захисту зводилась до того, що у обвинуваченого полімерні згортки були вилучені під час проведення обшуку, а не огляду. Крім того, фактично обвинувачений був затриманий, проте протокол затримання відсутній. Таким чином, протокол огляду місця події є недопустимим доказом.

Натомість, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо всі надані докази, прийшов до правильного висновку про неспроможність такої версії сторони захисту та доведення в повному обсязі вини ОСОБА_7 саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Так, свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції показав, що він побачив ОСОБА_7 , вони привітались на відстані декількох метрів, і в цей час неподалік зупинився автомобіль, з якого вийшли поліцейські. Працівники поліції запитали, що вони там роблять, провели поверхневий огляд і його відпустили. Також пояснив, що бачив як ОСОБА_7 сам дістав пакет з чимось та віддав поліцейським, після чого він пішов у своїх справах.

Свідок ОСОБА_11 у суді першої інстанції показав, що він замовив канабіс через мережу Інтернет, домовившись з ОСОБА_7 , що він забере закладку, скинув фотознімок з місцезнаходженням канабісу в фользі. ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_11 та повідомив, що на місці в кущах він не знайшов канабіс, однак виявив інший пакет, на що свідок сказав йому його не брати.

Свідок ОСОБА_12 у суді першої інстанції показала, що вона заступила на піше патрулювання спільно із ОСОБА_13 . Під час патрулювання, вийшовши з машини, вони з напарником побачили, як двоє хлопців щось шукали в кущах. Перевіряючи документи запитали у ОСОБА_7 , чи є у нього заборонені предмети, речовини, він повідомив, що є, та з лівої кишені дістав паперовий пакет, в якому знаходились згортки в кількості 19 штук з кристалічною речовиною білого кольору. ОСОБА_7 пояснив, що за даною адресою він прийшов для того, щоб забрати закладку канабісу, однак замість канабісу, знайшов саме ці пакетики, після чого ОСОБА_12 зателефонувала на лінію 102 для реєстрації події та виклику СОГ. Також зазначила, що ОСОБА_7 ними не затримувався.

Підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого з боку свідків.

Показання свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини виявлення та вилучення наркотичного засобу в обвинуваченого, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції документами.

Також суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами інші докази, яким зробив обґрунтовану оцінку.

Так, з протоколу огляду місця події від 10 серпня 2023 року, фототаблиці та відеозапису до нього вбачається, що на ділянці місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, біля буд. 2-а, ОСОБА_7 з лівої кишені шортів дістав 19 згортків в ізолюючій стрічці білого кольору. На запитання слідчого ОСОБА_7 пояснив, що знайшов згортки біля трансформаторної будки. Під час огляду ОСОБА_7 добровільно видав 19 згортків в ізолюючій стрічці білого кольору. При розгортанні ізолюючої стрічки в кожному з 19 згортків знаходиться зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, загальна вага приблизно 15 грамів (а.с. 35-43).

Крім того, на фотографіях з ілюстративної таблиці, яка є невід`ємною частиною протоколу огляду місця події видно, що ОСОБА_7 добровільно продемонстрував у лівій долоні на витягнутій руці згортки в ізолюючій стрічці білого кольору.

Жодних скарг, зауважень чи доповнень від учасників проведення даної слідчої дії, у тому числі від ОСОБА_7 та понятих, не надходило.

З протоколу огляду предмету від 15 серпня 2023 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є мобільний телефон iPHONE 11, вилучений у ОСОБА_7 10 серпня 2023 року в ході огляду місця події. При огляді додатку «TELEGRAM» виявлено переписку з абонентом « ОСОБА_14 », який о 18.23 годині відправив ОСОБА_7 скріншот квитанції про оплату на суму 845 гривень. При огляді папки «Галерея» виявлено 3 фотографії зі згортками в руках від 10 серпня 2023 року, а також виявлений скріншот із вказівкою на місце розташування предмету (а.с. 51-55).

З висновку експерта № СЕ-19/108-23/12826-НЗПРАП від 1 вересня 2023 року вбачається, що надані порошки білого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якого складає 6,9586 г (в перерахунку на основу) (а.с. 50-54).

Суд першої інстанції, вивчивши і дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив саме умисне незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Доводи захисника обвинуваченого про істотні порушення вимог КПК України, недопустимість протоколу огляду місця події як доказу, а також недопустимість всіх похідних від нього доказів колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається з протоколу огляду місця події від 10 серпня 2023 року, зазначена слідча дія здійснювалась з метою безпосереднього виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 у присутності двох понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які своїми підписами підтвердили достовірність даних, зазначених у протоколі огляду місця події.

При цьому судом першої інстанції було правильно надано оцінку версії сторони захисту про проведення обшуку, а не огляду, оскільки показаннями свідка ОСОБА_10 спростовано фактичне проведення обшуку ОСОБА_7 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив, що особисто бачив, як ОСОБА_7 сам добровільно дістав пакет та віддав його поліцейським.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції фактично було проведено не огляд місця події, а обшук ОСОБА_7 .

Разом із тим, саме завдяки проведенню такої слідчої (розшукової) дії, як огляд місця події від 10 серпня 2023 року, було процесуально закріплено відповідні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та факт добровільної видачі ним психотропної речовини.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, вказана слідча (розшукової) дія проведена з дотриманням вимог ст. 237 КПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави визнати докази, отримані в результаті її проведення, недопустимими.

Не є обґрунтованими й доводи касаційної скарги захисника обвинуваченого щодо порушення прав ОСОБА_7 у зв`язку з фактичним затриманням останнього.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вони не містять відомостей про затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим немає достатніх підстав вважати, що 10 серпня 2023 року за участю ОСОБА_7 , саме як затриманого в порядку ст. 208 КПК України, проводилися певні слідчі дії, допустимість результатів яких може бути поставлена під сумнів.

Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що до ОСОБА_7 під час проведення слідчої дії застосовувались кайданки, а допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 не повідомляла про застосування співробітниками поліції до обвинуваченого жодного примусу чи фізичного впливу і ОСОБА_7 добровільно видав психотропну речовину.

Також є необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про безпідставне проведення слідчих дій до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події, і саме таку слідчу (розшукову) дію було проведено в даному кримінальному провадженні до внесення відомостей до ЄРДР.

Інші доводи апеляційної скарги щодо наявності сумнівів з приводу доведеності вини ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються наведеними вище доказами.

Доводам сторони захисту у вироку обґрунтовано наведено критичну оцінку, оскільки позиція захисту має на меті уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4