Справа № 496/2769/25
Провадження № 1-кс/496/828/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000377 від 10.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000377 від 11.05.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України. 10.05.2025 року до ЧЧ ОРУП № 2 надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 10.05.2025 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , пошкодив автомобіль марки «ВАЗ 2115», д.н.з. НОМЕР_1 шляхом підпалу (ЄО 7457).

Даний факт був зареєстрований в ЖЄО Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області за № 7457 від 10.05.2025 року та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 10.05.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. 10.05.2025 року в рамках проведення протоколу затримання особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено його особистий обшук, в ході якого було виявлено та вилучено куртка камуфляжна, 1 штани камуфляжні, 1 пара взуття - до картонної коробки. 10.05.2025 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання речовим доказом вилученого майно, оскільки вилучене майно має суттєве значення для органу досудового розслідування, оскільки є безпосереднім предметом вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а саме збереження речових доказів для проведення судових експертиз, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання міститься прохання про розгляд клопотання без її та прокурора участі.

Власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи, через його члена родини - дружину ОСОБА_6 , заяв та клопотань від нього не надходило.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 172 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, та для можливості проведення експертиз.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може, в тому числі зберігати в собі сліди злочину.

Слідчий суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого від 10.05.2025 року про визнання предмету речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000377 від 10.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000377 від 10.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: 1 куртка камуфляжна, 1 штани камуфляжні, 1 пара взуття - до картонної коробки.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1