Справа № 473/2932/25
Номер провадження 1-в/473/268/2025
У Х В А Л А

іменем України

"10" червня 2025 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вознесенська подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про вирішення питання щодо застосування Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ., не одруженого, раніше не судимого, засуджений 01.02.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за п. 7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185, 70 КК України до 15 років позбавлення волі. 26.04.2016 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області вирок від 01.02.2016 року залишено без змін, зараховано в строк тримання під вартою період з 21.07.2015 року по 26.04.2016 р. (09 м. 05 днів).

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» на підставі вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 р. за п. 7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185, 70 КК України до 15 років позбавлення волі. 26.04.2016 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області вирок від 01.02.2016 року залишено без змін, зараховано в строк тримання під вартою період з 21.07.2015 року по 26.04.2016 р. (09 м. 05 днів). Початок строку відбування покарання засудженим 21.07.2015 року, кінець строку 16.10.2029 року.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.13 ст.537 КПК України, ч.2, 3 ст.74 КК України установа відбуття покарання просить суд вирішити питання щодо приведення вироку від 01.02.2016 року Ленінського районного суду м. Миколаєва у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024) відносно засудженого ОСОБА_4 , 1981 року народження, в частині призначення покарання за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 року за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України (без застосування ст. 70 КК України) до 15 років позбавлення волі.

В судове засідання не з`явилася представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» ОСОБА_5 , яка надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з зайнятістю по роботі, подання підтримує.

Прокурор в судовому засідання вважав, що подання підлягає задоволенню.

Засуджений в режимі відеоконференції подання підтримав.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, особову справу засудженого суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 р. за п. 7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185, 70 КК України до 15 років позбавлення волі. 26.04.2016 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області вирок від 01.02.2016 року залишено без змін, зараховано в строк тримання під вартою період з 21.07.2015 року по 26.04.2016 р. (09 м. 05 днів).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2015 року був встановлений у розмірі 1218,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 р. року встановлено, ОСОБА_4 19.07.2015 року приблизно о 01:00 годині діючи по раптово виниклому умислу, направлене на таємне викрадення майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон, що належить потерпілому на загальну суму 500 гривень, що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Станом на день розгляду даного подання вчинене ОСОБА_4 правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи часткову декриміналізацію діяння, вчиненого засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначене йому вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2016 р. за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1