Справа № 303/6245/25
Провадження № 1-кс/303/1163/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 серпня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 від 16.07.2024,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 від 16.07.2024.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав 13 серпня 2025 року, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 13.08.2025 о 18:00 год., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_5 , призначено наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 21.11.2023 №332 на посаду навідника 3 десатно - штурмового відділення 1 десатно - штурмового взводу 6 десантно - штурмової роти 2 десатно - штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, який направлений з ІНФОРМАЦІЯ_2 , та із 21.11.2023 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини.

Так, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби призваний до військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді навідника 3 десатно - штурмового відділення 1 десатно - штурмового взводу 6 десантно - штурмової роти НОМЕР_2 десатно - штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 01.04.2024 у точно невстановлений органом досудвого розслідування час але не пізніше 08:00 год., умисно без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , та був відсутній без поважних причин на військовій службі з 01.04.2024 до моменту його затримання у м. Мукачево, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України тобто самовільне залишення військової частини, нез`явлення військовослужбовця на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

13.08.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто самовільне залишення військової частини, нез`явлення військовослужбовця на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

13.08.2025 о 12:00 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 1 п. 6 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим, оскільки враховуючи тяжкість вчинення даного кримінального правопорушення, він є недоцільним та не ефективним.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, він є повнолітньою особою, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Крім того, враховуючи те, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, і не має постійного джерела доходів і майна, відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дає йому змогу в подальшому уникнути кримінальному переслідуванню, переховуванню від органів досудового розслідування та уникнення до кримінальної відповідальності, а тому до нього слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч. ст. 407 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Так у справі «Титаренко проти України» Європейський суд, серед іншого, зазначив, що серйозність висунутих обвинувачень та поведінка обвинуваченого, в тому числі ризик переховування від органу досудового розслідування (суду) може свідчити про необхідність тримання під вартою останнього, в тому числі протягом тривалого часу та не свідчить про порушення конвенційних прав.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так ОСОБА_5 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_5 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.

Вищенаведене не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_5 як вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також, п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення не відноситься до визначеною статтею категорії, з урахуванням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, відповідно до якого - розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, а також право суду у виключних випадках, при встановленні, що застава в межа нездатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Відповідно, у слідства наявна обґрунтована підозра, що при визначенні ОСОБА_5 застави у межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України вказана застава не здатна забезпечити виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності та є підстави для тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив не позбавляти його волі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні, оскільки клопотання необґрунтоване, ризики на які вказує слідчий не доведені.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що існують ризики: переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 , міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, за яким йому повідомлено підозру.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити те у якому підозрюється, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно з ч. 8 ст. 176 КПК, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконався, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ч.4 ст. 183 КПК України передбачає, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи норму ч.4 ст. 183 КПК України, зокрема обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - по 11 жовтня 2025 року, включно, без визначення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.08.2025.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_8