Справа № 703/5271/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

11 серпня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000507 від 09 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березняки Черкаського району Черкаської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, інваліда другої групи, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 07.08.2025 на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області скеровано обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000378 від 11.06.2025 за ч. 1 ст. 289 КК України,

затриманого у порядку ст. 208 КПК України 09 серпня 2025 року о 17 год. 53 хв.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від 3 до 5 років або позбавленням волі на той самий строк, не працює, є інвалідом другої групи, пенсіонером, не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 спробує:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що останній з метою ухилення від покарання може змінити фактичне місце проживання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у скоєні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від 3 до 5 років або позбавленням волі на той самий строк;

- незаконно впливати на свідків або потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний з метою уникнення встановленої законом відповідальності перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків або потерпілого у цьому кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень;

- продовжити злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 10 серпня 2025 року о 13 год. 29 хв., про що свідчить розписка останнього.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити посилаючись на його обґрунтованість.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України 09 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507.

09.08.2025 о 17.53 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за ч. 1 ст. 289 КК України.

10 серпня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, ОСОБА_5 , 09.08.2025 близько 16 год. 40 хв., невідома особа, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, незаконно заволоділа транспортним засобом марки ВАЗ 2170 д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований біля буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди.

З урахуванням зібраних по кримінальному провадженню доказів ОСОБА_5 10.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

За приписами ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором під час досудового розслідування.

Статтею 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом. З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ті іншу подію від 09.08.2025; протоколом допиту потерпілого від 09.08.2025; протоколом огляду місця події від 09.08.2025; рапортом СІЧ ЧЧ СМ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 09.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.08.2025; протоколом допиту свідка від 09.08.2025; протоколом допиту свідка від 10.08.2025; повідомленням про підозру від 10.08.2025; протоколом допиту підозрюваного від 10.08.2025; довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 056664 від 07.07.2023; довідкою - характеристикою Березняківської сільської дари № 130 від 12.06.2025.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При дослідженні ризику переховування, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, не працевлаштований, не одружений, є інвалідом другої групи. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його цілодобового арешту у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

- незаконно впливати на свідків або потерпілого, продовжувати злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що обвинувачуваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі, підозрюваний може спробувати умовити, погрожувати, змушувати або іншим чином впливати на свідків або потерпілого з метою зміни ними показань, складатиме суть ризику перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що підозрюваний має постійне місце проживання, працездатний, але не працює, не одружений, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи такі обставини, що він підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, дані про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується позитивно.

Досліджений під час судового засідання та описані цією ухвалою ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід - особисте зобов`язання не буде беззаперечно виконано підозрюваним, тому виникає необхідність контролювати його місцезнаходження на період досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, стан його здоров`я та даних, які його характеризують, зухвалість самого правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , та виконання ним процесуальних обов`язків доцільним є покладення на підозрюваного, таких передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

- не відлучатись з місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави, у визначений час доби;

- не змінювати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без повідомлення слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що запобіжний захід обирається на час досудового розслідування. Строк досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000507 щодо ОСОБА_5 з моменту повідомлення про підозру становить два місяці.

Керуючись вимогами ст. 176 - 179, 181, 194, 196, 376, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , на два місяці, тобто з 11.08.2025 до 10.10.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатись з місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави, у визначений час доби;

- не змінювати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без повідомлення слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити до 10 жовтня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , та прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 08-10 год. 12 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1