Провадження № 1-кс/592/6147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить: 1.Скасувати арешт на майно, а саме: Toyota Land Cruiser 79 в/н НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024. 2. Зобов`язати слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, повернути військовій частині НОМЕР_1 арештоване майно.

12.09.2025 року до канцелярії суду від представника військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він зазначив про те, що зазначений транспортний засіб є державною власністю та перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 . Подальше утримання автомобіля під арештом на спеціальному майданчику не має практичного значення для досудового розслідування, оскільки необхідні слідчі дії вже проведені, але водночас створює ризик псування майна та перешкоджає виконанню військовою частиною обов`язку із забезпечення його збереження та ведення належного обліку. Просить судове засідання провести без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

11.09.2025 року до канцелярії суду від старшого слідчого з ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він зазначив про те, що Четвертим слідчим відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003001 від 20.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України. У ході огляду місця події вилучено автомобіль «Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_2 . Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання було задоволено та накладено арешт на автомобіль «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування. Станом на 11.09.2025 всі необхідні експертизи з вищезазначеним транспортним засобом проведено, тому орган досудового розслідування не заперечує проти знаття арешту в частині обмеження розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми на автомобіль «Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_2 . Розгляд клопотання просить провести за його відсутності. Не заперечує в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024 року, клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про арешт майна було задоволено. Було накладено арешт на автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту стало існування достатніх підстав вважати, що майно, яке зазначене у клопотанні прокурора, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України, тому на зазначене майно було накладено арешт з метою забезпечення його збереження (оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу).

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ідповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: арешту майна відсутні, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, тоді як слідчим не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності та права користування.

Таким чином, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-174 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно, а саме: на автомобіль Toyota Land Cruiser 79 в/н НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024.

Зобов`язати слідчого Четвертого СВ ( з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, повернути військовій частині НОМЕР_1 арештоване майно.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1