Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5536/25
Номер провадження 1-кс/711/1453/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні №0000321 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який є особою з інвалідністю другої групи, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , внесеним у кримінальному провадженні №0000321 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи об`єднаними мотивом направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнною стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX з подальшими змінами та доповненням, а також закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ з подальшими змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995 з подальшими змінами та доповненнями, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, забороняється сприяли незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами та вказівками за наступних обставин.

Так, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше лютого 2025 року, до ОСОБА_5 звернувся раніше знайомий ОСОБА_9 та запропонував ОСОБА_5 організувати незаконне переправлення ОСОБА_11 через держаний кордон України, на що останній погодився, тим самим, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнною стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX з подальшими змінами та доповненням, а також закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ з подальшими змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995 з подальшими змінами та доповненнями, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, забороняється, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , залучив до злочинної схеми свого знайомого ОСОБА_10 , з яким вступив у злочинну змову та розробив спільний злочинний план незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, згідно з яким, ОСОБА_10 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, мав відвести ОСОБА_11 до м. Києва та передати ОСОБА_11 невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка мала відвести ОСОБА_11 до Рівненської області, де ОСОБА_11 , за вказівками ОСОБА_10 мав пішки перейти державний кордон України.

Далі, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, а також те, що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, забороняється, 19.03.2025 о 19 год. 01 хв., перебуваючи в м. Сміла Черкаської області, використовуючи мобільний термінал IMEI: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , за допомогою застосунку «Viber», надіслав ОСОБА_5 , який використовував мобільний термінал із номером телефону НОМЕР_3 , смс-повідомлення наступного змісту: «Идти километров 30, 35, з собой только телефон з киевстаровской карточкой, павербанк, желательно пару штук, сапоги обязательно 500 € на свои росходи, там с них белоруски возьмут штраф 150 € за незаконный переход ихней границы и заберут к себе на допрос, допросят и отвезут на Польшу» «З докментов только загран паспорт иметь».

В свою чергу ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України шляхом надання порад та вказівок, діючи умисно з корисливих спонукань, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 19.03.2025 о 21 год. 05 хв., перебуваючи в м. Сміла Черкаської області, використовуючи мобільний термінал IMEI: НОМЕР_4 та IMEI: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_3 , за допомогою застосунку «Viber», надіслав ОСОБА_9 , який використовував мобільний термінал із номером телефону НОМЕР_6 смс-повідомлення із скріншотом переписки між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

Також, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України шляхом надання порад та вказівок, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 22.03.2025 об 09 год. 54 хв., перебуваючи в с. Костянтинівка, Черкаська область, використовуючи мобільний термінал IMEI: НОМЕР_4 та IMEI: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_3 , за допомогою застосунку «Viber», надіслав ОСОБА_9 , який використовував мобільний термінал із номером телефону НОМЕР_6 смс-повідомлення наступного змісту: «Привіт, пацика в Київ достав на понеділок 20:00 вечора і старт десь до 21:00 між цим врем`я».

Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України шляхом надання порад та вказівок, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , 20.03.2025 об 11 год. 04 хв., перебуваючи навпроти парко місця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Черкаси, вул. Мендєлєєва, 5, зустрівся з ОСОБА_11 .

Під час розмови ОСОБА_9 розповів ОСОБА_11 механізм перетину державного кордону України надавав поради та вказівки, чим сприяв незаконному переправленню ОСОБА_11 через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою про вчинення злочину ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У зв`язку з цим, орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також покарання, передбаченого кримінальним законом, останній після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятись від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, незаконно впливати на свідка. А тому відносно підозрюваного доцільно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка.

Останнє дає підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім як застосування цілодобового домашнього арешту не здатен забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який відповідно до ч. 2 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому є достатні підстави спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, що передбачає заборону залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; 2) не відлучатися за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи; 5) не спілкуватися без участі слідчого або прокурора зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_11 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Окремо прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі визнання винним, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; незаконно впивати на свідка ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні. На підставі викладеного, прокурор вважає, що саме домашній арешт, що полягає у забороні залишати місце проживання цілодобово, зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, вказуючи на необґрунтованості та недоведеності зазначених прокурором ризиків. На його переконання, вони надумані та не підтверджені належними доказами. При цьому вказав, що ОСОБА_5 визнає свою вину в інкримінованому йому злочині, він не має наміру переховуватись від слідства та суду, вчиняти дії, що можуть зашкодити досудовому розслідування. Впливати на свідка він не може, оскільки не знає його. Просив врахувати, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має трьох дітей, один з яких малолітній, обіймає посаду заступника керівника БО інвалідів «Коло друзів», що свідчить про міцні соціальні зв`язки. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що, на його переконання, в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього особисте зобов`язання. При цьому вказав, що він визнає свою причетності до інкримінованого йому злочину. Просив врахувати, що він не має наміру вчиняти будь-які дії на перешкоджання кримінальному провадженню, одружений, має трьох дітей, один з яких малолітній - син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а також характеризуючі документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000321 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

17.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

При цьому слідчий суддя зауважує, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання, за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружений, має трьох дітей, один з яких малолітній, має постійне місце проживання та є членом правління БО інвалідів «Коло друзів», де характеризується позитивно, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність сім`ї, постійного місця проживання та роботи, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідка, а саме на ОСОБА_11 ,, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування ризику можливого впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідка у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю другої групи, одружений, має трьох дітей, з яких один малолітній - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , є особою з інвалідністю другої групи та членом правління БО інвалідів «Коло друзів».

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З наведеного вбачається, що метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати житло цілодобово, є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 179 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти певні обов`язки, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків слід встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 серпня 2025 року включно.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеного у кримінальному провадженні №0000321 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 серпня 2025 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового процесу.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1