КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2204/2025
Категорія КК: ст. 126-1 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Яготинського р-ну Київської обл., громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, до ОСОБА_6 застосовано обмежувальний захід, яким покладено на нього обов`язок: направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми на 3 місяці.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, виправлено описку у вироці Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, вірно зазначивши: «На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього такий обов`язок: направлення для проходження програми для кривдників на 3 місяці».

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він у період часу з 04.02.2023 по 11.09.2023, з метою заподіяння психологічних та фізичних страждань близькій особі, а саме ОСОБА_7 , з якою вони спільно проживають у цивільному шлюбі, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, перебуваючи за місцем спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв психологічне насилля відносно останньої, що призвело до психологічних страждань, певної проблематизації її життя, а саме наповнило її життя стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 04.02.2023, о 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, штовханні, хапання за руки, пошкодження мобільного телефону, внаслідок чого завдав ОСОБА_7 , шкоди її психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За вказаним фактом постановою Києво-Святошинського районного суду в Київській області від 10.04.2023 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Крім того, 06.08.2023, приблизно о 02 год. 20 хв., ОСОБА_6 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався брутальними та нецензурними словами на адресу співмешканки ОСОБА_7 , чим вчинив психологічне домашнє насильство. За вказаним фактом постановою Києво-Святошинського районного суду в Київській області від 18.09.2023 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень.

Крім того, 07.08.2023, близько 11 год. 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив домашнє насильство, психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , а саме: кидався у бійку, висловлювався в її бік нецензурною лайкою, кидався ножем, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_7 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вказаним фактом постановою Києво-Святошинського районного суду в Київській області від 02.10.2023 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Крім того, 11.09.2023, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_7 , а саме: висловлювався в її бік нецензурною лайкою, висловлював словесні образи, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, у потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_6 , відбувалося накопичення емоційних переживань у вигляді образливості, приниженої гідності в поєднанні з відповідальністю за безпеку свого життя, відчуття психологічної втоми. Все це призвело до певної проблематизації її життя, та наповнило його стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження. Тому діями ОСОБА_6 , які є психотравмувальними для ОСОБА_7 , їй спричинено психологічні (моральні) страждання.

В апеляційній скарзі на вирок прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого,просить скасувати вказаний вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок в частині застосування обмежувальних заходів, яким виключити покладення на ОСОБА_6 обов`язку проходження «або пробаційної програми» та на підставі ч. 5 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. Покласти контроль за виконанням вироку на Ірпінську міську об`єднану територіальну громаду. Зазначити у вступній частині вироку номер кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що поза увагою суду залишилось те, що законом України від 13 липня 2023 року №3233-IX «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», було внесено ряд змін, в тому числі, до ст. 91-1 КК України. Виключено слова «або пробаційної програми». Тобто, для осіб, які вчинили домашнє насильство, законодавцем був виключений такий вид обмежувального заходу, як направлення для проходження пробаційної програми.

Таким чином, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України суд, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно зі звільненням ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, повинен був застосувати до засудженого такий обмежувальний захід, як направлення для проходження програми для кривдників, застосувати положення статті 91-1 КК України в тій реакції, яка була чинною на день ухвалення вироку.

Крім того, суд не поклав контроль за виконанням програми для кривдників на Ірпінську міську об`єднану територіальну громаду, що передбачено положеннями ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, прокурор вказує, що суд, в порушення вимог ст. 374 КПК України, не зазначив у вступній частині вироку номер кримінального провадження.

В апеляційній скарзі на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , просить її скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

В обґрунтування вимог вказує, що суд ухвалою про виправлення описки, фактично змінив власний вирок в частині обмежувального заходу, тим самим порушив принцип незмінності судового рішення, перебравши на себе повноваження апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі прокурором не заперечується.

Кваліфікація його дій за ст. 126-1 КК України є правильною.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 , належним чином мотивував вид та розмір обраного покарання обвинуваченому з дотриманням положень ст. 65 КК України. Обґрунтував суд і можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Крім того, суд, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 обмежувальних заходів, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, в редакції закону, який діяв на 06.02.2024, суд мав можливість направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдника. Однак у резолютивній частині вироку помилково вказав про направлення ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників або апробаційної програми строком на 3 місяці.

Допущена помилка, з огляду на посилання в мотивувальній частині вироку на положення чинної норми закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, не може вважатись порушення закону України про кримінальну відповідальність. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, вказують на очевидність описки суду першої інстанції в цій частині вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, що не є підставою для його скасування.

Крім того, суд за власною ініціативою в порядку ст. 379 КПК України ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, виправив описку. Вказав про виправлення описки увироці Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, вірно зазначивши: «На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього такий обов`язок: направлення для проходження програми для кривдників на 3 місяці».

Всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, виправлена описка не є зміною судового рішення, так як очевидність помилки, допущеної судом, не змінює суті судового рішення. Тобто судом дотримано вимоги ст. 379 КПК України.

Інших порушень кримінального процесуального закону України про які вказує прокурор та які б стали підставою для зміни чи скасування вироку або ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 підлягають залишенню без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київськтої області від 30 серпня 2024 року та ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України та ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, щодо виправлення описки у вироці Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2204/2025

№ 369/18610/23

Категорія КК: ст. 126-1 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Яготинського р-ну Київської обл., громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України та ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, щодо виправлення описки у вироці Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 19 травня 2025 року о 10 годині 30 хвилин.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3