Справа № 304/632/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 31.05.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 31.05.2024 близько 18:00 годин, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на грабіж, діючи в присутності власника майна, який усвідомлював факт вчинення викрадення, відкрито, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , застосувавши аерозольний газовий балончик марки «Терен» моделі «Перець-4», шляхом розпалювання в область обличчя ОСОБА_6 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді травматичного ураження слизових очей, поєднав свої дії з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, незаконно, безоплатно та поза волею власниці вилучив належні їй речі, а саме: мультиварку марки «DELFA», моделі «DMC-50H4», вартістю 750 грн., бензомоторну пилу марки «LЕХ», моделі «YD-KW02-45», вартістю 1024,40 грн. та сокиру-колун марки «MASTERTOOL» (05-0209) вартістю 430 грн., тим самим заподіявши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 2 204,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в ході розгляду кримінального провадження та повного дослідження доказів змінив свою процесуальну позицію, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно вчинив вказаний злочин при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Повідомив, що після викрадення майна у домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 , вкрадені речі сховав та пішов вживати алкогольні напої (пиво).

Зазначив, що усвідомлює негативні наслідки своїх дій та запевнив суд, що у майбутньому більше ніколи такого робити не буде. Просив врахувати, що він є учасником бойових дій та повністю підтримує доводи захисника про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Просив призначити йому покарання менше 7 років позбавлення волі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 вказала, що наприкінці травня 2024 у другій половинні дня, вона перебуваючи вдома у с. Оноківці по вул Головна, 5, поппросила сусіда ОСОБА_7 допомогти повісити їй штори. В той момент, ОСОБА_4 стояв надворі, побачив ОСОБА_8 та покликав його. Вказала, що до воріт пішов її брат щоб впустити ОСОБА_9 та привітатися, однак ОСОБА_4 самостійно відчинив хвіртку та розпилив газовий балончик сторону її брата, а потім і в їх сторону. Зауважила, що від газового балончика почали сильно пекти очі, після чого ОСОБА_10 побіг у будинок, а вона з братом до літньої кухні. Вказала, що хвилин через п`ятнадцять вона з братом вийшла на подвір`я, ОСОБА_4 вже там не було, однак з двору зникли мультиварка, бензопила та сокира, після чого вона викликала поліцію.

Вирішуючи питання про можливість притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 186 КК України, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані сторонами пояснення в сукупності, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є осудним у розмінні ст. 19 КК України, його вік та соціально-побутові зв`язки, а також враховує, що він є неодноразово судимим та обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях за вчинення різного роду злочинів, зокрема злочинів проти власності, приймає до уваги те, що останній є учасником бойових дій та що стороною обвинувачення не надано відомостей про його перебування на обліку у лікаря нарколога та фтизіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щира каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України в межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на певний строк.

Одночасно, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання. Окрім того, при застосуванні положень ст. 71 КК України суд вказує, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2024 до покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

У зв`язку з наведеним, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2024 у справі №308/9232/24, що за правилами складання покарань відповідно до ст. 72 КК України відповідає 22 повним дням позбавлення волі, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання із урахуванням вимог ст. 72 КК України за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2024 року, до призначеного покарання за цим вироком, та призначити йому покарання у вигляді 7 (сім) років і 10 (десять) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, за період з 23 години 40 хвилин 31 травня 2024 року по 16 січня 2025 року включно, та з 13 години 40 хвилин 20 січня 2025 року по теперішній час.

Речові докази:

- носій інформації DVD-R диск без маркування із п`ятьма відео файлами, де зафіксовано рух ОСОБА_4 з викраденим майном, який упаковано до паперового конверту залишити при матеріалах кримінального провадження;

- сокиру жовтого кольору із надписом на руків`ї «Mastertool», бензинову пилу червоного кольору з надписом «LEX YD-KW02-45» та надписом на шині «Husgvarna», мультиварку марки «Delfa» чорно сірого кольору моделі «DMC-50H4» об`ємом 5 літрів повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі А12 чорного кольору, із встановленою сім карткою НОМЕР_1 , шорти та футболку чорного кольору повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- циліндричної форми предмет червоного кольору із чорною кришкою з надписом «Перець 4», який наполовину заповнений знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/6090-ТВ від 10.06.2024 у розмірі 2 271,84 /дві тисячі двісті сімдесят одну грн. вісімдесят чотири коп./ гривню; товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/6089-ТВ від 10.06.2024 у розмірі 1 893,20 /одну тисячу вісімсот дев`яносто три грн. двадцять коп./ гривні; експертизи №СЕ-19/107-24/6076-Д від 06.06.2024 у розмірі 2 271,84 /дві тисячі двісті сімдесят одну грн. вісімдесят чотири коп./ гривню; дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/6991-Д від 28.06.2024 у розмірі 1 514,56 /одну тисячу п`ятсот чотирнадцять грн. п`ятдесят шість коп./ гривень; дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/6077-Д від 07.06.2024 у розмірі 1 135,92 /одну тисячу сто тридцять п`ять грн. дев`яносто дві коп./ гривень; товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/6088-ТВ від 07.06.2024 у розмірі 1 893,20 /одну тисячу вісімсот дев`яносто три грн. двадцять коп./ гривні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1