Провадження №1-кп/127/564/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2025 за № 0000483,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що примирилась з обвинуваченою та не має до останньої жодних претензій, у зв`язку з чим просила суд закрити кримінальне провадження

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його підзахисної від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останньої з потерпілою.

Обвинувачена ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримала та просила його задовольнити. При цьому зазначила, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності їй зрозумілі.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував. Разом з тим, просив приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 КПК регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачена проти її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечувала, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом 10.03.2025 близько 08:55 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки Toyota, д. н. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній вул. Аграрній в м. Вінниці, зі сторони вул. Глінки, не була особливо уважна, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», здійснила в`їзд на нерегульоване перехрестя з вул. Грушева, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки Hyundai, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалась по головній дорозі вул. Грушевій у напрямку вул. Я. Шепеля.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді: «закритий перелом основ проксимальних фаланг 3-го, 4-го вальців правої кисті без зміщення, синці на лівому передпліччі, в поперековій ділянці зліва», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являються небезпечними для життя в момент заподіяння, та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, але потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

У ситуації, яка склалася, водій автомобіля Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_6 повинна була діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а водій автомобіля Toyota, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинна була діяти відповідно до вимог пункту 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1.

У заданій дорожній ситуації водій автомобіля Hyundai, д. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем Toyota під керуванням водія ОСОБА_5 .

У діях водія ОСОБА_6 не убачається невідповідності вимогам ПДР, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з подією ДТП.

У діях водія автомобіля Toyota, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 убачаються невідповідності вимогам пункту 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Відтак, ОСОБА_5 порушила вимоги пункту 16.11, дорожнього знаку 2.1 ПДР, згідно з якими: пункт 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення; дорожній знак 2.1 «Дати дорогу - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі».

Порушення вимог пункту 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечувала.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинила нетяжкий злочин з необережності. З наданих суду матеріалів випливає, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, тобто вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою примирилась, та остання претензій до обвинуваченої не має. Також суд враховує, що ОСОБА_5 на обліках в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває. При цьому проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, обвинувачена не заперечувала.

З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2025 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинувачену.

Керуючись статтями 314, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2025 за № 0000483, закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки Toyota, д.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останній;

- автомобіль марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній;

- СD-диск з відеозаписом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2025, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: