ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/224/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/656/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.369 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівське Попаснянського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.369 КК України на 1 рік обмеження волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 04.09.2023 близько 21 години 50 хвилин, знаходячись біля службового автомобіля Mitsubishi Outlender 4679, за адресою; м. Харків, вул. Генерала Удовідченко 32а, в ході спілкування поліцейських екіпажу 1252 із ОСОБА_9 (відносно якого було складено протоколи про адміністративні правопорушення), до співробітників поліції підійшов раніше знайомий ОСОБА_9 - ОСОБА_7 , який знаходячись біля службового автомобілю поліцейських, під час розгляду адміністративної справи відносно правопорушення ОСОБА_9 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент розгляду справи інспекторами взводу №2 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та складання відносно ОСОБА_9 протоколів про адміністративне правопорушення, діючи умисно, з метою пропозиції поліцейським неправомірної вигоди, запропонував інспекторам взводу №2 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та заступнику командира роти №б батальйону №1 ОСОБА_12 , які відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовою особою, неправомірну вигоду в сумі 1500 грн., за не складання відносно ОСОБА_9 адміністративного матеріалу за порушення ПДР, тим самим запропонував службовій особі неправомірну вигоду, за не вчинення відносно ОСОБА_9 службовою особою дії з використанням службового становища.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі, за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначив, що ОСОБА_7 було призначено покарання за ч.1 ст.369 КК України 1 рік обмеження волі, тоді як санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді обмеження волі від 2 років. Крім того зазначив, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не в повній мірі врахував, що останній вину в інкримінованому злочині не визнав та відмовився від дачі показань, будучи працездатною людиною не працює, не одружений, тобто фактично не пов`язаний з соціальними інститутами, які могли б сприяти його перевихованню без тривалої ізоляції від суспільства. Вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості. Просить ухвалити вирок апеляційним судом, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.369 КК України 2 роки обмеження волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованість свого засудження та правильність кваліфікації дій, просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, посилаючись на те, що даний час усвідомив неправомірність своїх дій, визнає вину та щиро кається у вчиненому; є молодим, раніше не судимими; підпрацьовує за договорами підряду та вживає спроб для офіційного працевлаштування; проживає з батьком, є внутрішньо переміщеною особою з окупованої Луганської області; з початку повномасштабного вторгнення активно займається волонтерською діяльністю. Вважає, що покарання у виді обмеження волі, з урахуванням зазначених обставин, є занадто суворим, а з огляду на отримуваний дохід, можливим є призначення йому покарання у виді штрафу. Просить призначити покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу виконувача обв`язки керівника Харківської обласної прокуратури та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.369 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи виконувача обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Санкцією ч.1 ст.369 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 вимог ст.65 КК України, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як слідує зі змісту вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді обмеження волі, визначив його розмір поза межами санкції даної статті, не зазначивши при цьому мотивів свого рішення, що згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги виконувача обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 явно несправедливого за своїм розміром покарання через м`якість, то вони є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням наведених обставин, відсутності тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, молодого віку обвинуваченого, його активної волонтерської діяльності, наявності доходу від роботи за договорами підряду, а також визнання вини та щирого каяття, колегія суддів вважає за можливе призначити передбачене санкцією ч.1 ст.369 КК України покарання у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений в апеляційній скарзі висловив свою готовність до сплати штрафу, суд вважає, що обмеження волі є зайвим у цьому випадку. Це дозволяє застосувати принцип економії кримінальної репресії, відповідно до якого, коли є можливість досягти мети покарання за допомогою менш суворого заходу, суд має обрати такий захід, що не передбачає ізоляції від суспільства. Штраф, на думку колегії суддів, буде достатнім для забезпечення корекції поведінки обвинуваченого і попередження вчинення нових правопорушень, не потребуючи витрат держави на утримання особи в місцях позбавлення волі.

З огляду на наведене вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги виконувача обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 за ч.1 ст.369 КК України покарання з обмеження волі на штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34000 грн.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: