Справа № 638/8482/25
Провадження № 1-кп/638/1651/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 07.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Оскіл, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- ??27 липня 1999 року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 17, ч. 3 ст. 117 КК України до 7 років позбавлення волі;

- ??14 травня 2009 року Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням на 2 роки;

- ??27 липня 2012 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 13 грудня 2018 року з невідбутим строком 10 місяців 22 дні,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України, -

встановив:

26 червня 2024 року, 9 серпня 2024 року та 14 жовтня 2024 року постановами Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, що мало місце 9 травня 2024 року, 17 липня 2024 року та 22 липня 2024 року, відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , належних висновків для себе не зробив, та діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01 січня 2025 року близько 16 години 00 хвилин знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_2 в якій він спільно мешкає із потерпілою, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер і наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вчинив фізичне та психологічне насильство, відносно цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, та погрозами фізичною розправою на адресу останньої, що спричинило психологічне страждання потерпілій.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 лютого 2025 року близько 20 години 13 хвилин знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_2 , в якій він спільно мешкає із потерпілою, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер і наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вчинив фізичне та психологічне насильство, відносно цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, та погрозами фізичною розправою на адресу останньої, що спричинило психологічне страждання потерпілій.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнав повністю, розкаявся. Крім того, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та потерпілий не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи обсяг досліджених доказів у судовому засіданні, суд вважає доказаним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєного правопорушення, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем с. Червоний Оскіл, Ізюмського району, Харківської області, українцем, громадянином України, не працюючим, не одруженим, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога у КНП Ізюмської міської ради «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» не перебуває, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Раніше судимий:

- 27 липня 1999 року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 17, ч. 3 ст. 117 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 14 травня 2009 року Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням на 2 роки;

- 27 липня 2012 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 13 грудня 2018 року з невідбутим строком 10 місяців 22 дні.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді 240 годин громадських робіт. На думку суду таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також, відповідно до положень ст. 91-1 КК України, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід, а саме: направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368 та 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, а саме: направлення для проходження програми для кривдників, строком на три місяці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1