Провадження №11-сс/801/428/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000480 від 25.03.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Русава Ямпільського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 17:25 год. 20.05.2025 року.

Встановлено строк дії ухвали суду до 17:25 год. 19.07.2025 року включно.

Згідно клопотання слідчого зазначено наступне.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Так, 20 березня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 перебуваючи за адресою: м. Ямпіль, вул. Савіна 48, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, групою осіб, діючи умисно, вважаючи, що мають вплив на неповнолітнього ОСОБА_13 реалізуючи свій злочинний намір, викликали останнього на розмову, під час якої застосовуючи психологічний вплив, послалися на те, що останній надав їм доступ до своєї банківської карти АТ «Приват Банк» та надав пароль від неї, за що в подальшому за день користування нею мав отримувати грошові кошти. Після того як за невідомих ОСОБА_13 обставин грошові кошти які надходили на його банківську картку були переведені на інші банківські карти в короткий проміжок часу в результаті чого банківська карта була заблокована, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 висловили словесну погрозу фізичною розправою, у випадку не виконання ним вимог, із визначеннням неіснуючого боргу в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, використовуючи фізичну перевагу перед неповнолітнім ОСОБА_13 з погрозою застосування психічного та фізичного насильства, продовжили вимагати у останнього грошові кошти та діючи завідомо протиправно з метою доведення свого умислу перевезли ОСОБА_13 на околицю м. Ямпіль, де із застосуванням предмету ззовні схожого на пістолет який приставили йому до голови, вимагали з нього 100 000 гривень.

ОСОБА_13 24.03.2025 усвідомлюючи кримінально-протиправні наміри ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 звернувся до правоохоронних органів та повідомив про вчинення ними кримінального правопорушення.

Надалі група осіб діючи в умовах воєнного стану, під час телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_13 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, розуміючи відсутність правових підстав вимагати грошові кошти, висловлюючи погрози застосуванням фізичного та психологічного насильства, які сприймались ним як реальні, неодноразово висували ОСОБА_13 вимоги про повернення неіснуючого боргу сума якого, знизилась до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на вимагання грошових коштів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 20.05.2025 на транспортному засобі марки Kia Optima, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до західного автовокзалу, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 107, де ОСОБА_11 вийшов з автомобіля для зустрічі із потерпілим ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_8 залишилися в автомобілі.

У подальшому, ОСОБА_13 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів у ході контролю за вчиненням злочину, на платформі західного автовокзалу в м. Вінниця передав грошові кошти в сумі 50000 гривень ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 22.05.2025 року про обрання підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Постановити нову ухвалу про відмову у обранні підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_8 звільнити з- під варти в залі судового засідання.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 22.05.2025 року скасувати, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з встановлення місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 або визначити розмір застави в межах передбачених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що сторона обвинувачення в своєму клопотанні, а слідчий судді в ухвалі лише абстрактно допустили можливість, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, якимось чином перешкоджати кримінальному провадженню чи впливати на свідків.

Таким чином, недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозра ОСОБА_8 належним чином необгрунтована, що є порушенням ч.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини в частині вмотивованості судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю реєстрації та місцю проживання характеризується виключно позитивно та позитивно характеризується адміністрацією навчального закладу, страждає з дитинства та по теперішній час на важке хронічне захворювання бронхіальна астма з нестійкою ремісією згідно виписки медичної картки стаціонарного хворого № 5637.

Крім того, ОСОБА_8 своєї причетності до вказаних обставин не заперечує та активно співпрацює з органом досудового слідства.

Захисник вказує на те, що кваліфікація дій ОСОБА_8 є передчасною.

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційні скарги сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000480 від 25.03.2025 ОСОБА_8 20.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_8 є передчасною є безпідставними.

На стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, та в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційних скарг захисників, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними.

Оскільки слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, сторона захисту фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Твердження захисника ОСОБА_7 щодо визначення розміру застави не заслуговують на увагу.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинено із застосуванням насильства та постійною погрозою застосування насильства, та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу без встановлення застави

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисників.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4