печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001195, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001195.

В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 (справа № 757/56264/23-к) у рамках кримінального провадження № 0001195, накладено арешт серед іншого на земельну ділянку, що належить йому на праві власності. Він є добросовісним набувачем земельної ділянки. Кримінальне провадження порушено за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 368 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Держгеокадастру з посадовими особами органу місцевого самоврядування здійснили неправомірні дії, пов`язані з приватизацією земельних ділянок в межах лісового фонду. Проте, він жодного відношення не має до майбутнього котеджного містечка, ні до його власників чи інших заінтересованих у його будівництві осіб.

Особа яка звернулась з клопотанням в судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлялась належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження та додані до нього документи приходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001195 від 06.10.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 (справа № 757/56264/23-к) у рамках кримінального провадження № 0001195, накладено арешт серед іншого на земельну ділянку з кадастровим номером: :22:002:0450, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, власник ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування означеними земельними ділянками, в тому числі користуванні шляхом забудови.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Більш того, матеріали провадження не містять доказів, які могли б слугувати належними підтвердженнями обґрунтованості підстав для скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак наявні підстави для подальшого арешту майна, та таке обмеження забезпечить «справедливий баланс» між засобами та метою яку прагне достягти орган досудового розслідування, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001195- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1