Справа №705/2439/22
1-в/705/226/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю:

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.06.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 зміст заявленого подання.

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання провідного інспектора Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , яке мотивовано наступним.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, та згідно ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

08.08.2023 ОСОБА_5 поставлений на облік та 15.08.2023 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками покладеними на нього судом та наслідками, які можуть наступити у разі їх невиконання, про що власноручно написано пояснення.

21.08.2023 р. ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за появу у громадських місяцях у нетверезому стані - ст.178 ч. 2 ч. 1 КУПАП до штрафу у сумі 102 грн, 02.10.2023 р. за порушення правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях - ст. 182 ч. 1 КУПАП до адміністративного стягнення у виді попередження, а також за куріння в громадських місцях - ст. 175-1 ч. 2 ч. 1 КУПАП до штрафу в сумі 340 грн у зв`язку з чим органом пробації 15.01.2024 р. засудженому винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Проте ОСОБА_5 належних висновків не зробив, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання, порушує порядок та умови відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на нього судом.

10.06.2024 р. засуджений не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. В своєму поясненні зазначив, що не з`явився на реєстрацію 10.06.2024 р. тому що був на похороні у знайомого, хоча знає, що це не є поважною причиною неявки, у зв`язку з чим 11.06.2024 р. йому винесено письмове попередження.

17.03.2025 р. засуджений знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, вказавши у письмовому поясненні, що допустив неявку, тому що був на похороні, допомагав родичам та не мав вільного часу щоб прибути до Уманського РВ до кінця робочого дня у зв`язку з чим 19.03.2025 р. йому винесено письмове попередження.

Із засудженим ОСОБА_5 неодноразово проводились індивідуальні профілактичні бесіди, під час яких йому було повторно роз`яснено, що у випадку невиконання обов`язків покладених на нього судом та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано, що підтверджується поясненнями написаними ним власноручно. Проте належних висновків засуджений не зробив та 14.04.2025 р. знову не з`явився для реєстрації, вказавши у письмовому поясненні 21.04.2025 р., що у вказаний день не прийшов до Уманського РВ тому що мав приступ «білої гарячки» та був зачинений родичами вдома, документального підтвердження даній ситуації надати не зміг.

Таким чином ОСОБА_5 своїми діями злісно порушує порядок та умови відбування покарання у виді випробувального терміну та не бажає в повному обсязі виконувати вимоги та обов`язки передбачені вироком Уманського міськрайонного суду від 15.06.2023 р. Засуджений, будучи раніше неодноразово судимим, достовірно знаючи про те, що своїми діями не дотримується порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не бажає стати на шлях виправлення, оскільки порушив п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України 4 рази не з`явившись для реєстрації та 9 разів притягувався до адміністративної відповідальності, тобто існує обґрунтований ризик, що засуджений може вчинити новий злочин.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК представник Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду та просить скасувати звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 і направити засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

ІІ. Позиція учасників справи.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити.

Представник Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області в судовому засіданні підтримала подання та просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання та скасування відносно нього іспитового строку, зазначив, що розуміє необхідність виконання обов`язків, докладає всіх зусиль аби їх виконувати, пояснив, що не з`явився на відмітки у визначені дні через певні обставини, не пов`язані зі свідомим ухиленням, про що і надав пояснення, з`явившись наступного. Просив врахувати його бажання виправитись та не скасовувати звільнення від відбування покарання.

Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння в громадських місцях не перебував, так само як і не вживав алкогольних напоїв, проте приходив відмічатися до органу пробації із запахом алкоголю з порожнини рота після вживання алкогольних напоїв напередодні і за це щодо нього виносилися постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 КУпАП пояснив, пояснив, що дійсно курив біля відділення поліції, проте поруч з ними курили співробітники поліції, тому він не знав про заборону паління в цьому місці.

Просив суд врахувати, що через брак освіти та коштів не мав можливості оскаржити ухвалені відносно нього постанови.

ІІІ. Правове обґрунтування та висновки суду

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, представника органу пробації, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, та згідно ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримана 08.08.2023 та для постановлення засудженого ОСОБА_5 на облік його було викликано до Уманського РВ.

08.08.2023 ОСОБА_5 був поставлений на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та 15.08.2023 ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць.

Для реєстрації засуджений ОСОБА_5 не з`явився 10.06.2024, 17.03.2025 та 14.04.2025, що підтверджується відмітками у листках реєстрації.

При цьому, з`явившись за викликом інспектора пробації 10.06.2024 засуджений з`явився на наступний визначений для відмітки день 11.06.2024 та пояснив, що 10.06.2024 не з`явився на відмітки, оскільки був на похороні у знайомого. У своїх поясненнях підтвердив, що йому роз`яснено наслідки невиконання умов, покладених на нього вироком суду та оголошено попередження.

Не з`явившись 17.03.2025 на відмітку, засуджений з`явився 19.03.2025 та надав письмові пояснення про те, що підставою його попередньої неявки стало те, що він був на похороні у дядька та допомагав родичам. Пояснив, що розуміє наслідки неявки, зобов`язався в подальшому з`являтися своєчасно.

У визначений день явки 14.04.2025 засуджений на відмітку не з`явився, але з`явившись 21.04.2025 надав письмові пояснення про те, що до районного відділу у встановлений день 14.04.2025 він не з`явився оскільки у нього був приступ «білої гарячки», тому його родичі «закрили під замком», а також зазначив, що йому повторно роз`яснено порядок відбування іспитового строку, який зобов`язався не порушувати.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 21.08.2023 за ч.1 ст. 178 КУпАП, 02.10.2023 за ч. 1 ст. 182 КУпАП, 02.10.2023 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 03.03.2025 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 03.03.2025 за ч. 1 ст. 175 КУпАП, 06.05.2025ч. 2 ст. 178 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу.

Також в судовому засіданні було встановлено, що після направлення подання до суду засуджений допустив порушення порядку та умов відбування покарання, а саме 05.05.2025 не з`явився на реєстрацію до Уманського РВ, у своєму поясненні засуджений вказав, що не прийшов на реєстрацію, тому що переплутав день, подумав, що 05.05.2025 був п`ятий понеділок, до інспектора не телефонував, оскільки не подумав про це.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки нових злочинів в період іспитового строку він не вчиняв, притягувався до адміністративної відповідальності, але такі дії засудженого не мали характеру систематичного і не потягли за собою тяжких наслідків. Відбуваючи покарання періодично не з`являвся на відмітки, але в подальшому, самостійно з`являючись у визначені наступні дати для відміток, надав пояснення з приводу неявок та зазначав про причини своєї неявки, що у свою чергу, представниками органу пробації перевірено не було.

На думку суду, викладені у поданні факти неявки на відмітку до органу з питань пробації, самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а внаслідок вчинення ним адміністративних правопорушень значний важких наслідків не настало, тому допущені ним факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд критично ставиться до складених адміністративних протоколів від 03.03.2025, 03.03.2025, 06.05.2025, оскільки вбачається, що всі вони складені в день відмітки в органі пробації, що свідчить про те, що поза межами органу пробації, який є суб`єктом звернення з поданням та зацікавлений в результатах його розгляду, відсутні дані про неналежну поведінку засудженого.

При цьому слід зауважити, що у 2023 році відносно ОСОБА_5 також було ухвалено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, проте на той час орган пробації не звертався з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Твердження представника пробації про зміни до Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» та ст. 166 КВК України, які було внесено у 2023-2024 роках суд вважає необґрунтованими, оскільки цими змінами було лише уточнено процедури та підстави звернення з відповідним поданням, але це не змінює суті поведінки особи, яка на той час формально не відрізнялася від поточної, якщо брати до уваги лише неявку ОСОБА_5 до органу пробації та вчинення ним адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про скасування звільнення від відбування покарання недостатньо застосовувати формальні підстави, визначені законом. В даному випадку слід ретельно перевіряти особу засудженого, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, за який його було засуджено, ставлення до виконання покладений іспитовим терміном обов`язків, обставини, які стали причиною допущених ним порушень проходження випробування. Також необхідним є аналіз співвідношення допущених порушень до обсягу виконаних засудженим обов`язків, їх тяжкість та наявність негативних наслідків.

На думку суду, сам по собі факт наявності порушень пробаційного нагляду не може свідчити про те, що засуджений не став на шлях виправлення і потребує ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні та своїм ставленням до подання ОСОБА_5 продемонстрував суду свою цілеспрямованість у дотриманні умов відбування покарання з випробуванням.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено, що суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання лише в тому випадку, коли невиконання засудженим покладених обов`язків та вчинення ним правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У той же час, пояснення представника органу пробації, матеріали подання та особової справи засудженого не містять достатніх відомостей, які б беззаперечно вказували на свідоме ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього судом обов`язків та безвідповідальне ставлення засудженого до процесу виправлення та відбуття ним іспитового строку.

Таким чином, враховуючи особу засудженого, його ставлення до даної справи, судом не встановлено достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували в даному випадку небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність беззаперечних підстав для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, а тому підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 164-166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1