УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, українки, з середньою освітою, заміжньої, ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах комплектування шляхом призову громадян на військову службу та прийняття на військову службу за контрактом.

Додатково встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, термін дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025, затвердженого Верховною Радою України 16 квітня 2025 року, а саме з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року, строком на 90 діб.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу; мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно положень абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Крім того, відповідно до положень п. 2, 24 ч. 1, ч. 7 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках;

перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5, 7, абз. 2, 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України; військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями; від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом; виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Крім того, відповідно до положень ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності; проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом; порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу.

Також, згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 1 ч. 1 ст. 17, абз. 1 ч. 1

ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, відстрочка від направлення для проходження базової військової служби надається призовникам, які: визнані тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я; від проходження базової військової служби звільняються призовники: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби.

Згідно положень п. 3 абз. 1, абз. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби; у громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається; до військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 251, п.п. 1 п. 252, 253 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» від 10.12.2008 № 1153/2008:

громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі військова служба) в добровільному порядку або за призовом;

в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період;

у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом;

призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Відповідно до п. 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Статтею 65 Конституції України передбачено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону, а відповідно до статей 1, 15 та 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, придатними для цього за станом здоров`я громадянами України чоловічої статі, яким під час особливого періоду до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старшими особами, які не досягай 60-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Окрім цього, Указом Президента України від 24.02.2022 №°69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. ,1 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Таким чином, офіційні документи, що підтверджують тимчасову непридатність або непридатність до військової служби за станом здоров`я, можуть надавати громадянам України призовного віку, зокрема, право на відстрочку від проходження військової служби, а також звільняти від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період.

Разом з цим, відповідно до викладених вище положень законодавства України забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, а отримання громадянами України призовного віку статусу тимчасово непридатного або непридатного до військової служби, всупереч встановленому законодавством порядку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань у частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, будучи достовірно усвідомленими про те, що з 17.03.2014 на території України діє особливий період, а з 24.02.2024 Указом Президента України оголошено проведення загальної мобілізації на території в тому числі Одеської області, а також про те, що на період дії воєнного стану на території України, з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України, особи призовного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, що визнані в установленому порядку тимчасово непридатними або непридатними до військової служби за станом здоров`я, розробили корупційну схему ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та інших довідок військовозобов?язаним, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи працевлаштованим на посаді лікаря-травматолога приватної лікарні ТОВ «Мед&Арт», , та відповідно достовірно обізнаним про специфіку ведення медичної документації, яка дозволяє безперешкодно пройти військово-лікарську комісію та специфіку медичних діагнозів, що відображають інформацію про настання, перебіг (розвиток) і наслідки перенесення особами захворювань у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, прийняв для себе рішення, умисно, з корисливих мотивів, організовувати проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, а також виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії, залучивши при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які в свою чергу підшукували вказаних осіб, інструктували їх, отримували грошові кошти, розподіляли їх між собою та сприяли вказаним особам в проходженні ВЛК та подальшому отриманні відстрочки від мобілізації в одному з ІНФОРМАЦІЯ_2 , та таким чином всупереч установленого законодавством порядку усвідомлюючи, що зазначеними діями вони будуть перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприяючи вказаним особам уникнути призову під час мобілізації, ухилятись від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, передбаченого ст. 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність Держави.

З цією метою у ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, проте не пізніше 16.07.2025, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , а також проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, які слугували маскуванням реальної відсутності будь-яких захворювань, з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії всупереч установленого законодавством порядку.

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 16.07.2025 провів зустріч, в ході якої запропонував останньому спосіб ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення недостовірних медичних документів та проведення фіктивної операції на колінному суглобі, з метою маскування реальної відсутності будь-яких захворювань, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 4 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_9 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, в період часу з 16.07.2025 по 23.07.2025, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, організовувавши при цьому проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку в свою чергу 23.07.2025 провів ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт» ), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, за результатами якої останній виготовив медичну виписку, з внесеними заздалегідь недостовірними відомостями, посвідчену ТОВ «Мед&Арт», яку передав ОСОБА_9 , за допомогою якої останній зможе уникнути призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_9 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що вищезазначена медична документація, складена всупереч установленому законом порядку, та те, що громадянин ОСОБА_9 фактично не мав захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, а в свою чергу його наявність надасть можливість використання останнім зазначеної документації під час проходження військово-лікарської комісії, що звільнить останнього від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період. Тим самим ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, отримавши від ОСОБА_9 в період часу 16.07.2025 по 23.07.2025, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, загалом 4000 доларів США, завершили усі дії, направлені на створення всіх реальних умов для тимчасового уникнення призову на військову службу під час мобілізації громадянину України ОСОБА_9 , внаслідок чого перешкодили законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період.

Крім того, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, стали підшукувати інших військовозобов`язаних чоловіків, продовжуючи реалізацію вищезазначеної корупційної схеми ухилення від мобілізації військовозобов?язаними в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та інших довідок, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , а також проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, які слугували маскуванням реальної відсутності будь-яких захворювань, з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії всупереч установленого законодавством порядку.

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 26.07.2025 провів зустріч, в ході якої запропонував останньому спосіб ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення недостовірних медичних документів та проведення фіктивної операції на колінному суглобі, з метою маскування реальної відсутності будь-яких захворювань, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 7 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_10 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, в період часу з 26.07.2025 по 30.07.2025, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, отримавши в той же час від ОСОБА_10 частину раніше обумовлених грошових коштів, які останній 29.07.2025 в сумі 2000 доларів США передав ОСОБА_8 та 30.07.2025 в сумі 1000 доларів США передав ОСОБА_4 , за організацію проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку 30.07.2025 близько 12:00 год. планував провести ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт» ), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, однак під час підготовки до операції, вказані злочинні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб були викриті та їх протиправна діяльність припинена.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_10 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що вищезазначена медична документація, була б складена всупереч установленому законом порядку, та те, що громадянин ОСОБА_10 фактично не мав захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, а в свою чергу його наявність надала б можливість використання останнім зазначеної документації під час проходження військово-лікарської комісії, що звільнила б останнього від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період. Тим самим ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, завершили усі дії, направлені на створення всіх реальних умов для тимчасового уникнення призову на військову службу під час мобілізації громадянину України ОСОБА_10 , внаслідок чого перешкодили законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період та при цьому їх протиправна діяльність набула системного характеру та такі дії призвели до зниження бойової готовності, обороноздатності ЗСУ та створили потенційну загрозу основам національної безпеки України в особливий період.

За викладених обставин, 31.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та в рамках кримінального провадження неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а тому просив подане клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись те, що ризики про які зазначає прокурор є лише його припущеннями. Звернув увагу на те, що на утриманні у його підзахисної знаходиться повнолітній син, який є інвалідом третої групи та племінниця. Зазначив, що розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення є непомірним для його підзахисної. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а у разі задоволення клопотання визначити підозрюваній заставу у розмірі, передбаченому КПК України для тяжкості інкримінованих підозрюваній злочинів.

Підозрювана зазначила, що з пред`явленою їй підозрою не погоджується та щодо застосування відносно неї запобіжного заходу підтримала думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, додані в його обґрунтування матеріали, а також матеріали надані стороною захисту, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повиннен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 31.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується, зокрема: повідомленнями про виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1141, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України від Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією в м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.07.2025, в ході якого останній пояснив, що знайомий з ОСОБА_12 протягом тривалого часу та нещодавно стало відомо, що останній став причетний до протиправної діяльності пов`язаної з незаконною видачею повісток, яка надає можливість вільно переміщуватись та фактично ухилятись від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, окрім того ОСОБА_13 запропонував йому підшукати військовозобов`язаних, яким може за грошову винагороду в розмірі близько 4000 доларів США, вирішити питання з виготовлення фіктивних медичних документів, що стають підставою для оформлення в РТЦК та СП права на відстрочку від мобілізації в особливий період. Також ОСОБА_13 надав перелік та суми послуг на аркуші, в виконанні яких він готовий посприяти з відповідними медичними працівниками, в тому числі мова йшла про фіктивну операцію, тобто його знайомий лікар зробить фіктивні надрізи на колінах, нібито для демонстрації медичного втручання, підшукає рентген знімок хворої особи, яким замінить знімок особи, якій будуть виготовлятись фіктивні документи та буде наданий відповідний медичний висновок, який в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_2 надасть можливість отримання відстрочки; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2025, в ході якого останній пояснив, що 16.07.2025 спілкувався з особою на ім`я ОСОБА_13 , яка організовує ухилення від мобілізації, в ході чого останній сказав свідку, що він не перший в такій «схемі», та повідомив, що його знайомий сімейний лікар надасть направлення до травматолога, щодо нібито хворого коліна, він в свою чергу здійснить огляд, також зауваживши, що це «наш» травматолог, якому все буде проплачено, він в свою чергу дасть направлення на МРТ на дослідження коліна, рентген суглобів, після чого на знімку «знайдуть дуже серйозні проблеми з коліном», після цього знову потрібно буде йти до травматолога та потім на операцію, хвилюватись не потрібно так як там з його слів «всі наші люди та все налагоджено», тому й такі суми, після цього буде операція, зроблять невеликі надрізи, щоб залишились шви. ОСОБА_13 сказав при цьому, що в фізичному плані нічого не загрожує та все буде добре, також пояснив, що в послідуючому будуть підготовлені медичні документи, які нададуть змогу в подальшому отримати відстрочку, тобто уникнути мобілізації на 2 місяці та в той же час стануть в подальшому підставою для отримання інвалідності, тобто пояснив, що наразі це тимчасовий захід, який є 70% на шляху, що надасть потім змогу взагалі отримати відстрочку по інвалідності, крім того зауважив, що проблеми з розшуком в ТЦК він також вирішить, в ході бесіди ОСОБА_13 також сказав, що загалом загальна вартість буде коштувати 4000 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.07.2025, в ході якого останній пояснив, що особа на ім`я ОСОБА_13 , повідомив його, що для того, щоб отримати відстрочку від мобілізації та у подальшому «списатися» необхідно виконати ряд заходів, до числа яких належать наступні: змінити сімейного лікаря, на того якого він скаже, в даному випадку це був сімейний лікар на прізвище ОСОБА_14 ; зробити комп`ютерну томограму у медичному центрі за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 76; здати аналізи (кров) для визначення групи та загальний аналіз крові. Вказані послуги ОСОБА_13 оцінив в 7 тис. доларів США, при цьому в цю суму входить проходження лікарів, аналізи та безпосередньо списання, в суботу 26.07.2025 за домовленістю з останнім зустрілись з ним за адресою: АДРЕСА_3 , і обговорили всі умови, а також свідок передав йому 1 тис. доларів США, після цього направився до медичного центу за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 76, назва МРТ-центру «ФАРАДЕЙ», куди приїхавши там очікував ОСОБА_13 та жінка на ім`я ОСОБА_15 , в ході бесіди з ними, вони повідомили обставини та хронологію дій направлену на отримання відстрочки, розповіли, що має зробити ряд обстежень, а після цього зроблять фіктивну операцію, а саме: надріз в районі колінного суглоба, при цьому заспокоювали, що все буде добре, в ході подальших зустрічей свідок передав ОСОБА_13 3000 доларів США та вже 30.07.2025 передав ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 1000 доларів США безпосередньо за операцію, перед якою лікар проінструктував зазначивши, що нібито мав скарги на біль в колінному суглобі, і на протязі двох років займався самолікуванням, після цього його затримали; протоколами обшуків від 30.07.2025, за результатами проведення комплексу яких вилучені грошові кошти у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які були предметом безпосереднього посягання, медична документація, з внесеними недостовірними відомостями, щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (осіб, залучених до конфіденційного співробітництва), а також інших пацієнтів, які мають ідентичні діагнози та ймовірно можуть бути військовозобов`язаними, що намагаються уникнути мобілізації; протоколами затримання осіб в порядку ст. 208 КПК України від 30.07.2025, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останньою кримінально-протиправних дій.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у їх вчиненні, а також те, що остання з пред`явленою їй підозрю не погоджується, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також, оскільки підозрюваній ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої їй підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваноюна свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора у судовому засіданні на існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному проваденню, з огляду на те, що досудове розслідування триває, встановлюються особи, які можуть мати причетність до злочинної схеми в рамках кримінального провадження, які можуть бути знайомими підозрюваної ОСОБА_4 , яких вона може повідомляти про хід досудового розслідування та матеріали, які зібрані наразі стороною обвинувачення з метою подальшого уникнення такими особами відповідальності за протиправні дії.

Проте, посилання слідчого у клопотанні на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може вдатися до спроби продовжувати злочину діяльність, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки, як вбачається з характеристики підозрюваної - вона раніше не судима та до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Сторона захисту зазначає, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За таких обставин, в рамках даного провадження неможливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваногї, забезпечити належну процесуальну поведінку останньої можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З ч. 4 ст. 183 КПК України вбачається, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення просить не визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу, проте у випадку якщо суд дійде висновку про неохідність визначення застави, визначити підозрюваній заставу у розмірі 660 (шістсот шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 998 480 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Слідчий суддя, враховуючи обставини встановлені у судовому засіданні, зокрема роль підозрюваноїОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, те, що у підозрюваної на утриманні знаходиться син, який має третю групу інвалідності та те, що підозрювана є фізичною особою-підприємцем, прийшов до висновку про можливість визначення підозрюваній альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжких злочинів, пов`язаних із перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави враховує те, що ОСОБА_4 в умовах дії воєнного стану на території держави підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, пов`язаних ізперешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що створює негативні наслідки для обороноздатності країни в умовах ведення війни та вважає, що вказаний випадок є виключним, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію та військовий стан в державі.

Слідчим суддею було встановлено, що обставини імовірного вчинення злочинів у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на характер інкримінованих ОСОБА_4 злочинів за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відносно підозрюваної ОСОБА_4 , з урахуванням обставин імовірних злочинів, її майнового стану, на думку слідчого судді, доцільним буде визначити заставу у розмірі 660 (шістсот шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 998 480 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 660 (шістсот шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 998 480 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану строком до 27.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти, слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1