Справа № 404/7519/25
Номер провадження 1-кс/404/2442/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000065, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

1.Суть клопотання.

Старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000065 від 21.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

ОСОБА_4 є представником органу військового управління та військовою службовою особою.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за постановку громадян на військовий облік, що мають проблеми із вчасним поданням військово-облікових даних без оголошення їх в активний розшук та уникнення від мобілізації на службу до Збройних сил України.

Так, 20.06.2025 ОСОБА_4 - підшукав громадянина ОСОБА_7 , якому перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 висловив пропозицію ОСОБА_7 , що він зможе за надання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США поставити його на військовий облік незважаючи на проблеми із вчасним поданням військово-облікових даних без оголошення в активний розшук та уникнення ОСОБА_7 від мобілізації на службу до Збройних сил України. При цьому наголосивши ОСОБА_7 , що в разі ненадання неправомірної вигоди, його буде мобілізовано до Збройних сил України. Таким чином створивши для себе передумови для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій, ОСОБА_7 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 24.06.2025 року приблизно о 15:30 прибув за місцем роботи ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з яким вони разом попрямували до супермаркету «Копілка», що розташований за адресою: вул. Степана Кравчинського, 21, м. Кропивницький.

При цьому ОСОБА_4 під час прямування до супермаркету «Копілка» повідомив ОСОБА_7 , що надані ним грошові кошти також будуть призначені для інших посадових осіб Збройних сил України.

У подальшому, 24.06.2025 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні супермаркету «Копілка», що розташований за адресою: вул. Степана Кравчинського, 21, м.Кропивницький, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, за поставку ОСОБА_7 на військовий облік незважаючи на проблеми із вчасним поданням військово-облікових даних без оголошення в активний розшук та уникнення від мобілізації на службу до Збройних сил України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування, за ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування 18 липня 2025 в порядку ст.278 КПК України вручено ОСОБА_4 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді начальника групи соціальної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «капітан», повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України тобто в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною та двома синами, один з яких неповнолітній. Квартира належить на праві власності йому, дружині та сину в рівних частинах.

У 2022 році притягувався до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, перебуває на посаді начальника штабу - заступник командира військової частини. Має у власності земельні ділянки, автомобіль «Renault Logan». Іншого рухомого та нерухомого майна у власності не має, збереження та накопичення відсутні. Вину частково визнає, не згоден з кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України, Зазначив, що в період перебування на посаді начальника групи комплектування та соціальної підтримки до його компетенції не відносилася постановка особи на військовий облік та видача направлень на ВЛК. В обов`язки входила соціальна робота з ветеранами. Має хвороби серця, тиск, подагру, не бачить на ліве око, які пов`язані з військовою службою, групи інвалідності не встановлено.

Захисник підтримав позицію підзахисного, вважає не доведеними прокурором ризики визначені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на наявність міцних як виробних, так і соціальних зв`язків, так як останній є діючим військовослужбовцем, учасник бойових дій, має нагороди, має сім`ю та дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дружина має захворювання, підозрюваний теж має ряд хронічних захворювань, характеризується позитивно.

Звертав увагу на невірну кваліфікацію дій його підзахисного, оскільки до його посадових обов`язків не відносилася постановка особи на військовий облік та видача направлень на ВЛК, тому дії підзахисного попередньо могли б бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, а не за ч. 3 ст. 368 КК України. Слідчий з прокурором свідомо не долучають копію посадової інструкції ОСОБА_4 , хоча така була вилучена в ході проведення обшуку 18.07.2025. Зазначив, що ОСОБА_4 активно співпрацює з органами досудового розслідування, з`являється на виклики до слідчого для його допиту, суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків. Надав суду письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу, долучив документи на підтвердження характеризуючих даних підозрюваного та стан його здоров`я.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000065 від 21.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

18.07.2025 складено і в порядку ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя враховує ст.9 ч.5 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вирішуючи дане питання слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: рапорт УСР в Кіровоградській області ДСР НП України від 21.06.2025 щодо виявлення кримінального правопорушення; відповідь на доручення з УСР в Кіровоградській області ДСР НП України; заяву ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 21.06.2025; протоколи допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 21 та 27.06.2025; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 15.07.2025 (розсекречено); протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 15.07.2025; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-аудіо-, відео контроль особи від 15.07.2025 (розсекречено).

Щодо позиції сторони захисту щодо невірної кваліфікацій дій його підзахисного, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення, безумовно впливає на питання застосування запобіжного заходу, однак питання кваліфікації вирішується судом у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку після допиту всіх учасників процесу, дослідження доказів та вчинення всіх інших дій, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи. Тому, у розрізі вирішення питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу на даній стадії процесу, надання слідчим суддею оцінки кваліфікації кримінального правопорушення є передчасним.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на які посилається прокурор в клопотанні, слідчий суддя зазначає таке.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Досліджені під час розгляду клопотання показання свідка свідчать про їх значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні. Ризик незаконного впливу на свідка та інших осіб актуалізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя зазначає таке.

Обгрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з отриманням неправомірної вигоди, в умовах воєнного стану. За цей злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Тяжкість злочину та можливість суворого покарання створюють вагомі підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів для ухилення від правосуддя, зокрема шляхом зникнення з місця постійного проживання. Безальтернативність позбавлення волі за вчинене, має значну мотивацію для втечі, зокрема на підконтрольні території або за її межі, що створює реальну загрозу втечі.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного з метою особистого збагачення з корисливих мотивів тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування.

Тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те, що вона маловірогідна і необхідність в застосуванні тримання під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), 2005, § 106).

Згідно з вимогами ст.ст.178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, має вік 48 років, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштований, одружений, проживає у житлі, належному в рівних частинах йому, дружині, та сину, має на утриманні неповнолітню дитину, відтак має міцні соціальні зв`язки. З наданих слідчому судді медичних документів встановлено, що ОСОБА_4 має гіпертонічну хворобу ІІ ст, ст 3р.3, супутня хвороба: гіперхолестеренемія, захворювання очей. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 28.02.2028 № 736, ОСОБА_4 має ряд захворювань, які пов`язані з проходженням військової служби.

ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, антитерорестичній операції в районах проведення Волноваха Донецької області, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в смт. Березнегувате, с. Брускинське Херсонської області, с. Красногорівка Донецької області. Має позитивні характеристики за місцем проживання, служби, нагороджений відзнакою Президента України "За участь в антитерористичній операції", Міністра оборони України "Ветеран служби", має грамоти та нагороди.

Враховуючи особу обвинуваченого, його сталі соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає ризик переховуватися від органу досудового розслідування чи суду має мінімальний рівень інтенсивності.

Щодо ризику, передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокрурор зазначає, що точне місцезнаходження всіх документів та інших матеріальних носіїв не встановлене, які містять важливі відомості про протиправну діяльність ОСОБА_4 , щодо здійснення впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ці документи є критично важливими речовими доказами у кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання долучено протоколи обшуків за місцем проживання ОСОБА_4 , транспортного засобу, а також в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого вилучені документи, предмети, грошові кошти, які можуть мати істоне значення для кримінального провадження. Більш того, згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 195 від 14.07.2025 капітана ОСОБА_4 виключено із списків особового складу. Будь яких доказів, що ОСОБА_4 намагався знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором не надано.

Стосовно наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то органом досудового розслідування не надано належних доводів і доказів, яким саме чином ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обгрунтовує тим, що на даний час в судовому порядку слухається кримінальне провадження щодо можливого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбаченого ст.189 КК України, що свідчить про небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення керуючись жагою наживи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Однак, такі доводи не підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. В матеріалах клопотання відсутні копія обвнувального акту, довідка з АРМОР про наявність судимостей. В повідомлені про підозру ОСОБА_4 не вказано щодо наявності судимостей, або ж скерованого до суду обвинувального акту. З долученої до матеріалів копії вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2022 судом затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2022, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді штрафу. З неспростовних доводів сторони захисту штраф було сплачено, тому ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимостей.

Щодо позиції сторони обвинувачення на застосуванні стосовно ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.

Вказане у даному конкретному випадку суперечить положенням ст.183, ч.4 ст.194 КПК України.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують деякі із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Однак, не доведено всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість правопорушення, наявність деяких ризиків, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Особисте зобо`язання є Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_4 на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний не має коштів для внесення застави, застава не може бути до нього застосована, як самостійний запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. За практики Європейського Суду домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою (Манчіні проти Італії).

Матеріали клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних умисних дій, потребують детальної перевірки та оцінці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор/слідчий не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Враховуючи вище вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 21 липня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу і покладання на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 18 вересня 2025 року, включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

Надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід. Негайно доставити ОСОБА_4 до місця його проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1