УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Справа №607/13998/25 Провадження №1-кс/607/3871/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000148 від 23.05.2024, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: транспортний засіб марки та моделі «Suzuki Grand Vitara», VIN: НОМЕР_1 , 2006 р.в., д.н. НОМЕР_2 , який належить останньому на праві приватної власності.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначив, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 23.05.2024, за за фактом неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

З матеріалів досудового розслідування слідує, що директор ДП «Бережанирайагроліс» ОСОБА_6 , будучи відповідальним за діяльність підприємства та його працівників, не перевіривши інформацію безпідставно внесену головним лісничим до лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №006869, ТЕ ЛРК №006871, ТЕ ЛРК №006872, ТЕ ЛРК №006873, ТЕ ЛРК №006874, ТЕ ЛРК №006875, ТЕ ЛРК №006876, ТЕ ЛРК №006877, ТЕ ЛРК №006878, ТЕ ЛРК №006879, ТЕ ЛРК №006880, ТЕ ЛРК №006881, ТЕ ЛРК №006882, ТЕ ЛРК №006883, ТЕ ЛРК №006884, ТЕ ЛРК №006887, ТЕ ЛРК №006888 та ТЕ ЛРК №006890 щодо проведення рубок рідколісся, хоча такий вид рубок на відведених ділянках відповідно до виданих лісорубних квитків, не передбачався матеріалами лісовпорядкування, у тому числі не передбачався і відповідно до внесених змін до матеріалів лісовпорядкування ДП «Бережанирайагроліс», розглянутих на другій лісовпорядній нараді, які погоджені Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, у період з 10.03.2023 по 18.09.2023 ОСОБА_7 , знаходячись в адміністративному приміщені ДП «Бережанирайагроліс», що по вул. Набережна, 4 в м. Бережани Тернопільської області, в порушення п.п. 2, 47 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 724 (у редакції від 11.11.2016), видав лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №006869, ТЕ ЛРК №006871, ТЕ ЛРК №006872, ТЕ ЛРК №006873, ТЕ ЛРК №006874, ТЕ ЛРК №006875, ТЕ ЛРК №006876, ТЕ ЛРК №006877, ТЕ ЛРК №006878, ТЕ ЛРК №006879, ТЕ ЛРК №006880, ТЕ ЛРК №006881, ТЕ ЛРК №006882, ТЕ ЛРК №006883, ТЕ ЛРК №006884, ТЕ ЛРК №006887, ТЕ ЛРК №006888 та ТЕ ЛРК №006890 на проведення рубок (інші рідколісся) у межах 8 кварталу виділу № 1 на ділянках №№ 1, 2 та 3, у межах 12 кварталу виділу №11 на ділянках №№ 1, 2, 3, 4, у межах 16 кварталу виділу №10 на ділянках №№ 1, 2, у межах 16 кварталу виділу № 11 на ділянках №№№ 6, 7, 8, 9, 10, 11, у межах 19 кварталу виділу №13 на ділянках №№ 1.1., 1.2, 1.3 та 1.4, у межах 23 кварталу виділу №1 на ділянках №№ 1, 2, 3, у межах 24 кварталу виділу № 14 на ділянках №№ 1, 2, 3 та 4, у межах 32 кварталу виділу № 6 на ділянках №№ 1, 2, 3 та 4, у межах 33 кварталу виділу № 20 на ділянках №№ 4, 5, 6, у межах кварталу 36 виділу № 11 на ділянках №№ 3, 4, 5, 6, у межах 43 кварталу виділу №17 на ділянках №№ 1, 2, 3 та 4 Курянівського лісництва ДП «Бережанирайагроліс», власноручно підписавши та скріпивши печаткою ДП «Бережанирайагроліс».

На підставі виданих ОСОБА_7 , в порушення вимог законодавства лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №006869, ТЕ ЛРК №006871, ТЕ ЛРК №006872, ТЕ ЛРК №006873, ТЕ ЛРК №006874, ТЕ ЛРК №006875, ТЕ ЛРК №006876, ТЕ ЛРК №006877, ТЕ ЛРК №006878, ТЕ ЛРК №006879, ТЕ ЛРК №006880, ТЕ ЛРК №006881, ТЕ ЛРК №006882, ТЕ ЛРК №006883, ТЕ ЛРК №006884, ТЕ ЛРК №006887, ТЕ ЛРК №006888 та ТЕ ЛРК №006890, який через неналежне ставлення до своїх службових обов`язків, не перевіривши внесену до вказаних лісорубних квитків інформацію на відповідність розробленим матеріалам лісовпорядкування, тобто, в результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків, на території Курянівського лісництва ДП «Бережанирайагроліс» у період 2023 року незаконно проведено рубку 6267 дерев різних порід, чим спричинено шкоду довкіллю у формі порушення встановленого порядку здійснення лісовпорядкування та Лісового кодексу України, що призвело до матеріальних збитків в сумі 56 970 883, 57 грн., що з огляду на примітку до ст. 364 КК України, положення ст. 169.1 Податкового кодексу України і Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» є тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи наявність достатніх доказів, 30.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинили тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві приватної власності транспортний засіб марки та моделі «Suzuki Grand Vitara», VIN: НОМЕР_1 , 2006 р.в., д.н. НОМЕР_2 .

З огляду на зазначене, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий клопоче про накладення арешту на вказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Виклик особи, у володінні якої знаходиться майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не здійснювався на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Так, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до переконання про те, що всупереч вимогам ст. 170 КПК України у поданому слідчим клопотанні не доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_6 з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Поряд з цим, як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів слідчому судді слідчим не надано доказів подання у даному кримінальному провадженні цивільного позову до ОСОБА_5 чи, у крайньому випадку, наміру подання такого позову у кримінальному провадженні.

Крім того, вказаний у клопотанні розмір шкоди в сумі 56 970 883,57 грн. не обґрунтований належними та допустимий доказами, зокрема, висновком експертизи, натомість до клопотання долучена довідка за результатами участі працівників Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у проведенні слідчих дій від 03.02.2025 без відповідних розрахунків.

Також, у матеріалах клопотання відсутні відомості щодо вчинення ОСОБА_6 незаконної порубки лісу та підтвердження його статусу підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення, тому, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження накладення арешту на майно особи з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) не є правомірним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідності арешту майна ОСОБА_6 , а тому не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно. З огляду на вказане, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Копію ухвали скерувати слідчому для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1