14.08.2025 Справа № 642/1139/24
Провадження №1-кс/642/1188/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

м.Харків

Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 у справі №642/1139/24, провадження №1-кп/642/12/25 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 у справі №642/1139/24, провадження №1-кп/642/12/25 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025, заява про відвід судді Холодногірського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 в порядку ст.35 КПК України передана для розгляду судді Холодногірському районного суду м.Харкова ОСОБА_1 .

Підставами для відводу судді Холодногірського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 зазначив, що у справі є обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді та не вселяють довіру до суду. Вказує, що ним було направлено до суду ряд скарг про бездіяльність слідчого з метою їх розгляду саме в підготовчому провадженні, та клопотання про виклик свідків, але суддя ОСОБА_5 відмовила навіть у розгляді вказаних скарг та клопотань, порушуючи вимоги ч.2 ст.303 та п.5 ч.2 до статті 315 КПК України.

Також, вказує, що суддя не надав належної оцінки підставам клопотання про повернення обвинувального акту, та обґрунтував відмову зокрема наступним чином, «Як підставу для повернення обвинувального акту прокурору захисник вказав, що останнім не дотримані вимоги закону, зокрема в обвинувальному акті не в повній мірі відображено правопорушення. обставини інкримінованого кримінального Суд вважає, що такий висновок на стадії підготовчого судового засідання є передчасним. Тобто, суд підмінює таким чином визначення «обставини інкримінованого кримінального правопорушення» та «доведеність чи відсутність вини обвинувачених та про правильність кваліфікації дій обвинувачених», на його думку навмисно та з метою якогось обґрунтування відмови у його задоволенні.

Суддя Холодногірського районного суду Харкова ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд заяви про відвід без її участі, у вирішенні питання про відвід судді покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені завчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_5 ..

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд заяви про відвід без його участі, заперечував проти задоволення відводу та вважав його надуманим, зазначив, що ст.75 КПК України містить визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Однак, відповідно до поданої заяви адвоката ОСОБА_3 не вбачається підстав для відводу судді ОСОБА_5 по справі №642/1139/24, просить відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ч. 1 ст.75 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

Вимогами ч.1 ст.80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд звертає увагу на те, що ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у провадженні такого судді. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у судді родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу тощо.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22 жовтня 2019 року (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Пунктами 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» передбачено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості суду є підставою для відмови у задоволенні відводу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Таким чином, суд вважає, що адвокатом не наведено жодного доказу, який би свідчив про обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 під час проведення судового засідання, у зв`язку з цим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.35, 75-76, 81, 82, 107, 309 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі №642/1139/24, провадження №1-кп/642/12/25 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.08.2025

Суддя ОСОБА_6