УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 Справа №607/10088/25 Провадження №1-кс/607/2883/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000787 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000787 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке надійшло до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 19.05.2025, про арешт тимчасово вилученої під час добровільної видачі у ОСОБА_4 кофти сіро-бордового кольору.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000787 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у клопотанні вказує, що 14.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було добровільно видано кофту сіро-бордового кольору.

За таких обставин та посилаючись на те, що вилучену в ОСОБА_4 під час добровільної видачі кофту сіро-бордового кольору визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки вказана кофта належить до матеріальних об`єктів, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та має суттєве значення для встановлення усіх необхідних обставин у цьому кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні, з посиланням на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, ставить питання про накладення арешту на вказану кофту, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, власник майна в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання з долученими до нього матеріалами, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000787 від 20.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 20.04.2025; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису від 14.05.2025; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 14.05.2025; протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 14.05.2025; протоколом огляду від 14.05.2025 з доданими до нього фотознімками, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних дійшов висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Як видно, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на вилучену 14.05.2025 під час добровільної видачі у ОСОБА_4 кофту сіро-бордового кольору, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 14.05.2025 кофта сіро-бордового кольору, яку поміщено у спец-упакування №RAW0048667, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000787 від 20.04.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Правилами ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

На підтвердження того, що вилучена під час добровільної видачі у ОСОБА_4 кофта сіро-бордового кольору є такою, що може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000787 від 20.04.2025, прокурор зазначила та підтвердила наданими до клопотання матеріалами, що вказана кофта має суттєве значення для досудового розслідування та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту на вказану кофту обумовлена тим, що це надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, що забезпечить виконання вимог ст. ст. 2, 9, 28, 94, 100 КПК України, щодо завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення, належного утримання речового доказу стороною обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що вилучена 14.05.2025 під час добровільної видачі у ОСОБА_4 кофта сіро-бордового кольору відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містить інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучену кофту відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що вона може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000787 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 14.05.2025 під час добровільної видачі у ОСОБА_4 кофту сіро-бордового кольору, шляхом заборони її відчуження, розпорядження та користування нею.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_7