Справа № 191/1920/24
Провадження № 1-кп/191/189/24
У Х В А Л А

іменем України

11 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з неодноразовою неявкою у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 було подано до суду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання не з`являється, про причини неявки суду не повідомляє, що свідчить про його переховування від суду та наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно не з`являвся у судові засідання, оскільки здійснював догляд за хворою матір`ю, та не знав про те, що необхідно було повідомляти суд про неможливість прибуття у судове засідання.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши обвинуваченого, дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України.

В судові засідання, які були призначені на 20.08.2024,10.10.2024,14.01.2025, 16.01.2025, обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся по невідомим суду причинам. Відповідно до рапортів ДОГ ОСОБА_6 від 10.10.2024 та 25.11.2024 ОСОБА_4 за місцем мешкання відсутній, на телефонні дзвінки не відповідає.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що тримання під вартою є найбільш суворим і винятковим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, коли інші запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, судовий розгляд справи триває, але через недобросовісну поведінку обвинуваченого, пов`язану з ухиленням від суду, суд позбавлений можливості розглянути справу у розумні строки. Свідки та потерпілі у кримінальних провадженнях не допитані.

Крім того, суд враховує, що раніше судом вже ОСОБА_4 оголошувався у розшук через неявку до суду та до нього застосувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, під час розгляду якого обвинуваченому роз`яснювалися наслідки неявки до суду та необхідність повідомлення суд про причини неявки, зміну місця проживання та засобів зв`язку. Тому суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого про те, що він не знав про наслідки за невиконання ним процесуальних обов`язків.

Також суд зауважує, що однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК є розумність строків, зміст якої розкривається у ст. 28 КПК. Неухильне дотримання положень цієї статті, яка, з-поміж іншого, покладає на суд обов`язок із забезпечення проведення судового провадження у розумні строки, є необхідною передумовою виконання завдань кримінального провадження та дотримання основоположних прав людини на усіх його стадіях.

Виключно шляхом належного та невідкладного процесуального реагування судом на причини відкладення судових засідань може бути забезпечено дотримання загальної засади розумності строків кримінального провадження.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ухилення обвинуваченого від суду, можливість впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а жодний з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, керуючись ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає можливим у даному кримінальному провадженні визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.176-178, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 серпня 2025 року.

Для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 визначити йому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 60 560, 00 гривень.

У разі внесення обвинуваченим визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

-прибувати до суду за кожним викликом;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Обвинувачений звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1