Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1301/23
Провадження № 1-кп/723/55/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi, в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

Захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні, в залi суду, в ОСОБА_9 , кримінальне провадження № 0000452 від 07.12.2022 року, по обвинуваченню в скоєнні злочину, що передбачений ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 332 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освiта 8 класів, не працюючого, одруженого, інваліда 2-ї групи, ранiше не судимого та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_2 , освіта 9 класів, офіційно не одруженого на утриманні троє неповнолітніх дітей в т.ч. двоє його цивільної дружини, не працюючого, раніше не судимого

встановив:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 №; 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженими Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ та № 573/2022 від 12 травня 2022 року затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а також у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з чим у державі почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, переслідуючи умисну, корисливу мету направлену на отримання неконтрольованого державою прибутку, стали на шлях вчинення умисних, корисливих злочинів пов`язаних із незаконним переправленням осіб, з числа громадян України за межі України, які з метою уникнення призову для забезпечення потреб Збройних сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, які бажали виїхати за межі території України.

Так особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, в період часу з вересня 2022 по 13 січня 2023 створив та очолив організовану групу до якої залучив інших учасників з числа громадян України, а саме ОСОБА_5 , який був обізнаний про наявність прикордонних нарядів, а також знав маршрути руху до прикордонних сіл Чернівецької області та ОСОБА_6 , який будучи мешканцем с. Старий Вовчинець, Чернівецького району, Чернівецької області , орієнтувався на місцевості, був обізнаний про місця незаконного перетину державного кордону України та республіки Румунія.

Добровільно зорганізувавшись у стійке об`єднання, його учасниками було складено детальний план злочинних джій направлених на вчинення ряду злочинів пов`язаних з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України в період дії обмежень встановлених Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затверджених Законом України № 2102-ІХ.

Для реалізації плану діяльності організованої групи, організатор - особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період часу з 24.11.2022 до 08.12.2022 підшукав трьох осіб з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обумовивши із вказаними особами порядок їх незаконного переправлення через державний кордон України та узгодивши оплату за свої незаконні послуги окремо кожній особі, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у розмірі 2500 Євро з кожного, і ОСОБА_10 в розмірі 2000 Євро доставив їх 08.12.2022 року в період часу з 14,00 год. по 18,50 год. із с. Чудей Чернівецького району Чернівецької області до с. Купка Чернівецького району Чернівецької області, де отримавши від ОСОБА_11 і ОСОБА_12 гроші у загальній сумі 4000 Євро, діючи відповідно до розробленого та схваленого усіма учасниками злочинної групи плану, передав останніх ОСОБА_5 , який далі діючи відповідно до відведеної йому ролі, використовуючи власний автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , привід ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в с. Біла Криниця Чернівецького району Чернівецької області та передав останніх ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_6 діючи відповідно до відведеної йому ролі, у інтересах інших учасників злочинної групи, забравши від ОСОБА_5 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 повів останніх до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, де їх цього ж дня на відстані 700 метрів від державного кордону України, що знаходиться в адміністративних межах с. Біла Криниця Чернівецького району Чернівецької області було затримано прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім цього організатор - особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період часу з 08.12.2022 по 27.12.2022 знову підшукав трьох осіб з числа громадян України, призовного віку, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 і завчасно, обумовив із вказаними особами порядок їх незаконного переправлення через державний кордон України та узгодивши оплату за свої незаконні послуги окремо кожній особі, а саме ОСОБА_11 оплата узгоджена була при попередньому переправленні через державний кордон, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у розмірі 1500 Євро з кожного та отримавши 25.12.2022 року узгоджені кошти, 27 грудня 2022 року в період часу з 11,00 год. по 14,55 год. перебуваючи в с. Чудей Чернівецького району Чернівецької області, передав вказаних осіб учаснику злочинної групи ОСОБА_5 , який діючи відповідно відведеної йому ролі, використовуючи власний автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 повіз їх до с.Біла Криниця Чернівецького району Чернівецької області де останніх очікував ОСОБА_6 , але 27.12.2022 року біля 14,55 години був виявлений працівниками прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону в напрямку 810 прикордонного знаку державного кордону України на відстані 2000 метрів.

Крім цього організатор - особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, діючи в інтересах інших учасників створеної ним же злочинної групи, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку за рахунок дій пов`язаних із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, повторно у період часу з 27.12.2022 по 13.01. 2023 року знову підшукав двох осіб з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 і завчасно, обумовив із вказаними особами порядок їх незаконного переправлення через державний кордон України та узгодивши оплату за свої незаконні послуги окремо кожній особі, а саме по 5000 Євро з кожного, 13 січня 2023 року відвіз ОСОБА_15 і ОСОБА_16 в АДРЕСА_3 де очікував на іншого учасника злочинної групи ОСОБА_6 з метою їх передачі останньому для незаконного переправлення через державний кордон України до республіки Румунія.

Однак цього ж числа о 12,30 годині ОСОБА_6 був помічений та зупинений працівниками поліції на під`їзді до попередньо обумовленого з організатором групи місця. Внаслідок чого організатор злочинної групи особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, із місця вчинення злочину втік залишивши ОСОБА_15 і ОСОБА_16 на вищевказаному місці.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і давши показання, підтвердив всі обставини входження ним в склад організованої злочинної групи, якою керував особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, а також два факти незаконного переправлення осіб через державний кордон України за оплату. В суді зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, обіцяючи ніколи більше не скоювати злочини. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , в повному обсязі визнав свою вину у повторному вчиненні інкримінованих йому двох епізодів злочинів, при обставинах викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі і обвинувачений та його захисник не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному, повторному переправленні кількох осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, виходячи із стандарту доведення «поза розумним сумнівом», знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 332 КК України, як вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, вчинено повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в суді, свою вину визнав повністю і давши показання, підтвердив всі обставини входження ним в склад організованої злочинної групи, якою керував особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку, а також три факти незаконного переправлення осіб через державний кордон України за оплату. В суді зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, обіцяючи ніколи більше не скоювати злочини. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнав свою вину у повторному вчиненні інкримінованих йому трьох епізодів злочинів, при обставинах викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі і обвинувачений та його захисник не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному, повторному переправленні кількох осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, виходячи із стандарту доведення «поза розумним сумнівом», знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 332 КК України, як вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, вчинено повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений ним злочин, суд у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема суд враховує, що вина обвинуваченого, тобто його психічне ставлення до вчинених ним дій та її наслідків, виражається у формі умислу, а скоєний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин. Обвинувачений характеризується по мiсцю проживання позитивно, ранiше не притягувався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності, на диспансерних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, інвалід 2-ї групи загального захворювання. Знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря КНП Чудейської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з діагнозом: наслідки перенесеного гострого інсульту. Правобічний геміпарез. Цукровий діабет субкомпенсований та ампутація правої ноги. В скоєному розкаявся, вину визнав повністю.

Обтяжуючими вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставинами є визначені в п.11 ч.1 статті 67 КК України обставини вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану інших надзвичайних подій, а до пом`якшуючих його вину обставин суд вiдносить, передбачене в п.1 ч.1 ст. 66 КК України, щире каяття обвинуваченого, яке полягає в розумінні обвинуваченим злочинності своїх дій, визнання ним своєї вини та не заперечення жодних обставин вчинення злочину, що оцінюється, як сприяння розкриттю злочину і готовності нести кримінальну відповідальність, і що є критичною оцінкою обвинуваченим своєї злочинної поведінки.

Крім того, суд знаходить, що у відповідності до положень ч.2 ст. 66 КК України пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_5 належить визнати також і те, що він є пенсіонером 2-ї групи інвалідності так як наявність вказаної інвалідності не дає ОСОБА_5 можливості працювати та в повній мірі забезпечувати себе всім необхідним для життя.

Знайшовши підтвердженими наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення а також враховуючи особу обвинуваченого який скоїв два епізоди злочину із трьох вчинених організованою групою, є літньою хворою особою, раніше не судимий, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд дiйшов висновку про можливість застосування положень, ст.69 КК України, тобто призначення основного покарання за ч.3 ст.332 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті.

При цьому нижче від найнижчої межі зазначеного в санкції ч.3 ст. 332 КК України покарання визначається судом в тому числі з урахуванням кількості епізодів скоєного злочину, хвороб обвинуваченого, деякі із яких є невиліковними, розкаяння обвинуваченого, яке суд вбачає також і в діях по наданню грошової допомоги Збройним Силам України.

Крім цього, з урахуванням всіх наведених обставин і обґрунтувань, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, являється не тільки інвалідом 2-ї групи загального захворювання але і особою без однієї кінцівки (ампутована права нога на рівні стегна) з низьким рівнем мобільності за допомогою двох милиць без протеза та особою після перенесеного інсульту із субкомпенсованим цукровим діабетом, що в цілому не буде сприяти його одужанню і збереженню здоров`я і життя в умовах ізоляції від суспільства суд знаходить, що покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому на думку суду застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на вчинення тяжкого злочину проти недоторканості державного кордону України при умові запровадження в Україні воєнного стану, є не правилом і не неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а виключенням із правил, з огляду на тяжкість фізичних вад обвинуваченого та неможливість його самостійного самообслуговування, а відповідно і неможливість тримання в пенітенціарних установах закритого типу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинений ним злочин, суд у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема суд враховує, що вина обвинуваченого, тобто його психічне ставлення до вчинених ним дій та її наслідків, виражається у формі умислу, а скоєний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин. Обвинувачений характеризується по мiсцю проживання позитивно, ранiше не притягувався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності, на диспансерних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. В скоєному розкаявся, вину визнав повністю.

Обтяжуючими вину обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами є визначені в п.11 ч.1 статті 67 КК України обставини вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану інших надзвичайних подій, а до пом`якшуючих його вину обставин суд вiдносить, передбачене в п.1 ч.1 ст. 66 КК України, щире каяття обвинуваченого, яке полягає в розумінні обвинуваченим злочинності своїх дій, визнання ним своєї вини та не заперечення жодних обставин вчинення злочину, що оцінюється, як сприяння розкриттю злочину і готовності нести кримінальну відповідальність, і що є критичною оцінкою обвинуваченим своєї злочинної поведінки.

Крім того, суд знаходить, що у відповідності до положень ч.2 ст. 66 КК України пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставиною, належить визнати також і те, що він здійснив благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України в сумі 10000 гривень, що є вкрай необхідним і похвальним в умовах збройної агресії російської федерації і що хоч і не відповідає розміру незаконно отриманих сум від незаконної діяльності але хоча б частково може компенсувати нанесену діями ОСОБА_6 шкоду.

Знайшовши підтвердженими наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення а також враховуючи особу обвинуваченого який скоїв три епізоди злочину із трьох вчинених організованою групою, є молодою особою, раніше не судимий, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей своєї співмешканки, та одну власну малолітню дитину, суд дiйшов висновку про можливість застосування положень, ст. 69 КК України, тобто призначення основного покарання за ч.3 ст.332 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті.

При цьому нижче від найнижчої межі зазначеного в санкції ч. 3 ст. 332 КК України покарання визначається судом в тому числі з урахуванням кількості епізодів скоєного злочину, розкаяння обвинуваченого, яке суд вбачає також і в діях по наданню грошової допомоги Збройним Силам України.

Однак, з огляду в тому числі і на суспільну небезпечність умисного незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, кількість епізодів такого переправлення, що нанесло шкоду обороноздатності держави в умовах захисту від агресивного захоплення території України, суд знаходить неможливим виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_17 без ізоляції від суспільства і міру покарання йому призначає у виді позбавлення волі на певний строк, що на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Санкцією ч.3 ст.332 КК України, окрім основного покарання, передбачено обов`язкові додаткові покарання: позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та конфіскацію майна.

Сторона захисту заперечує застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю з посиланням на відсутність в інкримінованому обвинуваченні кваліфікуючої ознаки «вчинене службовою особою з використанням службового становища», що на думку суду є помилковим судженням.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникало жодних сумнівів під час виконання останнього та щоб відповідно до ст.43 Конституції України не допускалось довільне обмеження права кожного на працю.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зробленого у справі № 404/2081/22, у випадку, коли санкцією передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю під час вчинення кримінального правопорушення.

Що стосується незастосування до обвинувачених які вчинили умисний тяжкий корисливий злочин, скориставшись для цього умовами воєнного стану в Україні, додаткового покарання у виді конфіскації майна, то така м`якість не буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, що відповідно до ч.2 ст.409, ст.414 КПК України є підставою для скасування вироку районного суду.

При цьому, суд враховує, що застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням не допускається, а підстав для застосування вимог ст.69 КК України при призначенні додаткових покарань, суд не знаходить.

Речових доказів та судових витрат по справі не має. При цьому суд не вирішує питання щодо речових доказів та судових витрат по справі у відношенні іншого обвинуваченого матеріали щодо якого виділені в окреме провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України та за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки шість місяців, з позбавленням права займатись діяльністю пов`язаною із наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України на строк 1 (один) рік.

На пiдставi ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звiльнити вiд вiдбування основного покарання з випробуванням, якщо засуджений ОСОБА_5 протягом двохрічного iспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладенi на нього судом обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_5 перiодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повiдомляти цей орган про змiну мiсця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межi України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України та за його вчинення призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права займатись діяльністю пов`язаною із наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України на строк 1 (один) рік та з конфіскацією усього майна за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_18