Провадження №1-кс/127/8639/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого, слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поліське, Костопільського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_4 04.07.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000677 від 18.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

В межах даного кримінального провадження 04 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в умовах воєнного стану, у великих розмірах та ч. 2 ст. 366 КК України, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Як стверджує сторона обвинувачення, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу.

Зокрема, ОСОБА_5 розуміючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі без можливості застосування іспитового строку, усвідомлюючи суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення після доведення його винуватості в суді, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі виїхати за межі території України під час дії воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у затягуванні досудового розслідування шляхом неявки на виклики до слідчого, прокурора або суду.

З огляду на вищевикладене, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, як стверджує слідчий, не забезпечить зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні зазначає, що доцільним є застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 397 644,61 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання. Захисник додатково зазначив, що він вважає підозру необгрунтованою, будь яких ризиків немає, його підзахисний раніше не судимий, одружений, має двох дітей на утриманні, він виїздив під час війни за межі України, однак щоразу повертався до місця проживання. Висновок про розмір збитків є попереднім.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000677, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000677 від 18.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він перебуваючи на посаді заступника начальника тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів, виділених на закупівлю столярних виробів для потреб військової частини, 16.08.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи право Замовника військової частини НОМЕР_1 на складання та підписання офіційних документів, перебуваючи у АДРЕСА_2 , склав, роздрукував та підписав від імені командира частини ОСОБА_8 , якому не було відомо про їх складання, договір № 146 поставки товару для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 16.08.2022 та видаткову накладну № 54 від 16.08.2022, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про вартість столярних виробів, що становила 1 363 429,00 грн, яка була завищена на суму 397 644,61 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/102-23/14379-ЕК від 04.09.2023 за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Надалі, підписавши офіційні документи договір № 146 поставки товару для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 16.08.2022 та видаткову накладну № 54 від 16.08.2022, в які внесені завідомо неправдиві відомості щодо вартості столярних виробів, ОСОБА_5 16.08.2022 надав їх для оплати фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 .

В наслідок умисних дій ОСОБА_5 , 17.08.2022 з казначейського рахунку військової частини НОМЕР_1 перераховано кошти 1 363 429,00 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Будівельник А» (код ЄРДПОУ 31415124), НОМЕР_2 відкритий у банку Райффайзен Банк Аваль, з них надлишково та безпідставно перераховано бюджетні кошти на суму 397 644,61 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів вчинив розтрату бюджетних коштів в інтересах ПП «Будівельник А», чим завдав майнову шкоду військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 397 644,61 грн., що перевищує у 250 разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (397 644,61:1240,50=320).

04 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 366 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 4 ст. 191 КК України, розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000677 від 18.09.2024; повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; висновків експертів; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру від 04.07.2025, інших матеріалів кримінального провадження та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України обґрунтована.

Посилання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 з приводу необґрунтованості, на його думку, повідомленої ОСОБА_5 підозри за ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, судом до уваги не приймаються, оскільки всі заперечення сторони захисту з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, можливу необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, проведення експертних досліджень тощо, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування.

При цьому, правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має зареєстроване та постійне місце проживання, одружений, має двох дітей, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 4 ст. 191 КК України), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, тяжкість покарань за злочини по яких оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Обґрунтовуючи виключність випадку та відповідно розмір застави в сумі 397 644,61 грн. прокурором в судовому засіданні було зазначено про те, що ОСОБА_5 завдав збитків на вищевказану суму.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що вказана сума завданого збитку, яким обґрунтовується розмір застави є попередньою, а відтак, на думку суду розмір шкоди, в даному випадку, не може вважатися виключним випадком коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого, слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 вересня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 вересня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Затримати підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали.

Організацію затримання ОСОБА_5 та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого, слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: