Справа № 482/1748/25
Номер провадження 1-кс/482/587/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області клопотання слідчого в кримінальному провадженні старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором в кримінальному провадженні прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000345 від 05.05.2025 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого згідно ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області у справі №511/1523/17 (номер провадження 1-м/511/2/17) від 11.08.2017 року, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68, ч. 1 ст. 69-1 КК України, до 8 років позбавлення волі через приведення вироку борисоглебинського міського суду воронезької області російської федерації від 27.10.2016 року, 08.02.2022 року звільненого умовно-достроково з місця позбавлення волі, притягується до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема статтею 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно з листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану та у відповідності до Правил перетинання державного кордону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 № 724, зі змінами та доповненнями) військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років виїзд за межі території України заборонено, вирішили з корисливих мотивів здійснювати зазначену протиправну діяльність, яка полягала у організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України.

Розуміючи обставини, які склались у зв`язку із обмеженням права перетину державного кордону України чоловіками віком від 18 до 60 років, ОСОБА_4 та невстановлена в ході досудового розслідування особа у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступили у злочинну змову щодо вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Таким чином, достовірно знаючи що у громадян України - військовозобов`язаних осіб (клієнтів), які мають намір виїхати за межі території України, немає законних підстав для перетину державного кордону в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 та невстановлена в ході досудового розслідування особа організували схему незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, яким на підставі Указів Президента від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на даний час заборонено виїзд з території України, за грошову винагороду від таких осіб.

Так, ОСОБА_4 дізнавшись, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, не маючи правових підстав для виїзду за межі території України, та маючи таке бажання, запропонував останньому допомогу у організації виїзду за межі України.

Реалізуючи зазначений злочинний план, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із та невстановленою в ході досудового розслідування особою на початку травня 2025 року перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, під час спілкування через мобільний зв`язок із ОСОБА_8 повідомив останньому, що може організувати для нього переправлення через державний кордон України вартість якого буде становити 10 000 доларів. При цьому, в ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що в нього є знайомий ОСОБА_9 , який також шукає можливості виїзду за кордон, на що ОСОБА_4 запропонував організувати виїзд для обох та в подальшому останні домовилися про зустріч.

28.05.2025 ОСОБА_4 під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , запропонував останнім, організувати для них переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США за особу з виїздом з міста Одеси.

Також, ОСОБА_4 в ході розмови повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що зараз доступний варіант перетину кордону з Республікою Молдова за 10 000 доларів США за одну особу, який передбачає підвіз транспортом до охоронюваного майданчику на якому розміщуються вантажні автомобілі та пересадження до одного із цих вантажних автомобілів, який здійснює перевезення товару та на якому буде здійснено їх переправлення до Республіки Молдова.

Того ж дня в ході спільної розмови під час особистої зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 детальну схему організації їхнього незаконного перетину державного кордону, яка передбачає перевезення їх з міста Одеси до с. Усатово, Одеської області, після чого здійснюється пересадка у вантажний автомобіль, який знаходиться на одному із майданчиків, після чого водій вказаного вантажного автомобіля, який перевозить товар до Республіки Молдова переправляє їх за кордон, при цьому вони весь цей час знаходяться в контейнері з товаром. Розрахунок за надані послуги здійснюється вже після перетину державного кордону, коли замовники знаходяться на території Республіки Молдова.

01.06.2025 в ході особистої зустрічі ОСОБА_8 із ОСОБА_4 , останній повідомив ОСОБА_8 про те, що коли він із ОСОБА_9 буде готовий до виїзду вони мають разом приїхати до м. Одеси на рейсовому автобусі, оскільки це є безпечним та його пасажирів не перевіряють на блок посту, при цьому по приїзду до м. Одеси вони мають вийти на вул. Заболотного, де їх зустріне ОСОБА_4 та заселить до квартири поблизу свого місця проживання. При цьому, ОСОБА_4 знову нагадав послідовність дій та яким саме способом його разом із ОСОБА_9 будуть переправляти на вантажному автомобілі до Республіки Молдова та щодо оплати вказаних послуг, які він в подальшому має отримати. Після чого, ОСОБА_4 надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 час для зборів.

09.06.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній цікавився з приводу підготовки останнього до виїзду, на що ОСОБА_8 повідомив про те, що йому необхідний час для зборів та вирішення побутових питань.

В період з 12.06.2025 по 27.06.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_4 останні спілкуються між собою на тему виїзду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до м. Одеси, в ході розмови ОСОБА_4 запевняє, що зустріне їх в місті та поселить до квартири, при цьому ОСОБА_4 також нагадує про оплату вказаних послуг, які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають залишити їх спільному знайомому ОСОБА_10 , та при цьому виступає між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 гарантом їх договірних відносин щодо незаконного перетину ними державного кордону України. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що зі сплином часу вартість послуг щодо організації незаконного перетину державного кордону України подорожчала та вже складає 11 000 доларів США за одну особу.

30.06.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 повідомив про те, що він разом із ОСОБА_9 виконали свої умови договору та залишили грошові кошти в оговореній сумі у спільного знайомого, який виступає гарантом договірних відносин між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та в ході подальшої розмови ОСОБА_4 повторно інструктує ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо їх зустрічі в м. Одеса, поселення до орендованої квартири та речей які останні мають мати при собі на момент перетину державного кордону України.

07.07.2025 ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію єдиного з невстановленою в ході досудового розслідування особою злочинного умислу, направленого на вчинення ряду дій щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про те, щоб останні готувалися виїжджати до м. Одеси в середу, тобто 09.07.2025 та більш точний час та деталі він повідомить додатково.

Після цього, в ході телефонної розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_4 останній повідомив про те, що наразі перетин державного кордону України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неможливий у зв`язку із виниклою проблематикою та необхідно зачекати близько двох тижнів для відновлення переправи.

08.08.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_4 останній повідомив про те, що наразі шлях щодо переправи через державний кордон України відновився, але оплата послуг піднялася в ціні на 500 доларів США з особи, при цьому змінилися умови договору щодо перетину кордону та наразі грошові кошти в повній сумі мають бути передані наперед ОСОБА_4 , який їх в подальшому має передати невстановленій на даний час особі, з яким він діє за попередньою змовою, та тільки після виконання цих умов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будуть переправлені через державний кордон України.

Після цього, 12.08.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_10 домовилися щодо спільної зустрічі в м. Вознесенськ, Вознесенського району, Миколаївської області під час якої також будуть присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та в ході зустрічі останні мають передати повну суму грошових коштів, а саме 23 000 доларів США, ОСОБА_4 та після чого разом із ОСОБА_4 направлятися до м. Одеси з метою подальшого переправлення через державний кордон України.

13.08.2025 приблизно о 10 год. 10 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаходячись біля ринку в м. Вознесенськ, Вознесенського району, Миколаївської області, зустрілись з ОСОБА_4 , де останній отримав грошові кошти в сумі 23 000 доларів США за організацію незаконного переправлення через державний кордон України вищевказаних осіб.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

На підставі викладених фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

13.08.2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: даними, викладеними листом УСР в Миколаївській області ДСР НПУ № 51884-2025 від 02.05.2025 про виявлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 08.05.2025; допитом в якості свідка ОСОБА_8 від 08.05.2025; даними, викладеними листом УСБУ в Миколаївській області № 64/20-4331 від 27.05.2025 про виявлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 28.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.06.2025; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 11.06.2025; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 13.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.08.2025; матеріалами негласних слідчих розшукових дій та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обставин, які свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування наявні ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваному буде обрано більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обумовлюється тим, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, яке відноситься до категорії тяжких, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Не маючи постійного місця роботи, сталих соціальних зав`язків, будучи обізнаним про вид та міру покарання, які можуть бути призначені йому у разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний може вжити спроби до переховування від органів досудового розслідування та суду, виїзду закордон або на непідконтрольні Україні території, з метою уникнення відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, в тому числі із порушенням вимог закону, на що вказує факт злочинної діяльності у якому він підозрюється;

2. знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення документів що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та інших осіб, причетних до його вчинення. Враховуючи обізнаність підозрюваного щодо даних про учасників кримінального провадження, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3. незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, інших підозрюваних у цьому ж провадженні, інших осіб у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, шляхом погроз з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки він особисто знайомий з вказаними особами у кримінальному провадженні. Вказане також підтверджується наявністю кримінального провадження щодо ОСОБА_4 про притягнення його до кримінальної відповідальності за здійснення дій щодо вимагання з погрозою насильства над потерпілим.

5. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю іншого кримінального провадження щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за інші корисливі злочини. Крім того, протиправна діяльність була припинена не самим підозрюваним, а завдяки діям правоохоронних органів, що свідчить про сталий умисел на продовження здійснення вказаної злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю з метою забезпечення власної життєдіяльності, оскільки офіційно не працює, не має сталих соціальних зав`язків.

Посилаючись на викладене слідчий у клопотанні просив про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Крім того зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , а саме:

-особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому не заслуговує на довіру суду;

-особиста порука, оскільки відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

-домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 знаходячись за місцем мешкання та маючи вільний доступ до мобільного та інтернет зв`язку зможе, зокрема, чинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема, чинити тиск на свідків, вживати заходи до укриття від органу досудового розслідування фактів, речей та документів, які на даний час ще не встановлені, на їх знищення або спотворення.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до його підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, оскільки сторона захисту не погоджується із зазначеними стороною обвинувачення обставинами справи, наявністю ризиків та вважає необґрунтованими вимоги щодо завідомо непомірного розміру застави, які не підтверджуються доказами, що додані до клопотання. Вказує, що стороною обвинувачення не надається суду жодного доказу, який би доводив існування заявлених ризиків, так щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду не доведено, що підозрюваний переховувався від слідства; щодо можливості знищення, приховання або спотворення будь-яких речей чи документів не зазначено переліку таких речей та документів; щодо незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження не вказано на кого конкретно та взагалі невідомо чи є у даному провадженні свідки чи інші підозрювані; щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення вказує, що відносно підозрюваного відсутні інші кримінальні провадження чи справи.

Також вважає що прокурором взагалі не обґрунтовано розміру застави, у зв`язку з цим просить, у випадку якщо суд дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити такий розмір застави.

Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково, просив застосувати до нього домашній арешт, а у випадку застосування тримання під вартою, зменшити розмір застави до визначеного в КПК України розміру. Просив врахувати, що він готовий співпрацювати зі слідством, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки, з`являтися на виклики, оскільки бажає виправитись. Також просив врахувати, що у нього хворіють батьки.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується:

?даними, викладеними листом УСР в Миколаївській області ДСР НПУ № 51884-2025 від 02.05.2025 про виявлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

?заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 08.05.2025;

?допитом в якості свідка ОСОБА_8 від 08.05.2025;

?даними, викладеними листом УСБУ в Миколаївській області № 64/20-4331 від 27.05.2025 про виявлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

?постановою про виявлення спеціальних несправжніх (імітаційних) засобів для їх подальшого використання під час проведення НСРД від 09.06.2025;

?заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 28.05.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.05.2025;

?постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28.05.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.06.2025;

?протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 11.06.2025;

?Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 13.08.2025.

?матеріалами негласних слідчих розшукових дій.

?іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін може переховуватись від слідства та суду, може здійснити виїзд до іншої країни, тим самим ухилившись від органів досудового розслідування та суду.

Може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення документів що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та інших осіб, причетних до його вчинення. Враховуючи обізнаність підозрюваного щодо даних про учасників кримінального провадження, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Може незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження, які уже встановлені на досудовому розслідуванні та можуть ще бути встановлені у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вже підтверджено, що він особисто знайомий з уже встановленими особами у кримінальному провадженні.

Може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, беручи до уваги, що по суті, ймовірна незаконна діяльність ОСОБА_4 спрямована на незаконне збагачення за фактичними обставинами даного кримінального провадження та була направлена на одержання ним відповідного доходу, вказане також не може виключати існування в рамках даного кримінального провадження ризику, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А тому, вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи підозрюваного та його поведінки, застосування іншого, більш м`якого із запобіжних заходів, в тому числі такого як домашній арешт, про який клопоче сторона захисту, ніж тримання під вартою, не забезпечить уникнення виникнення вищевказаних ризиків та дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності, з огляду на підстави та обставини, визначені ст. 177, 178 КПК України та встановлені в ході розгляду клопотання, визначити підозрюваному, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави, що перевищує максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000,00 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., виходячи з наступного.

Запропонований слідчим та підтриманий прокурором у судовому засіданні розмір застави, а саме 826 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2501128,00 грн, жодним чином не пов`язується з майновим станом підозрюваного та долученими слідчим до клопотання доказами, не співвідноситься за розміром зі встановленими слідчим суддею ризиками, не відповідає рівню залученості підозрюваного до обставин, які перевіряються у цьому кримінальному провадженні, тобто є невиправдано високим та завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_4 , а тому не може бути застосований слідчим суддею у такому розмірі.

Разом з тим, ч 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відтак, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та керуючись критеріями, визначеними в ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до яких розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення; майнового та сімейного стану підозрюваного; інших даних про його особу та враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, такі як: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, знищення або приховування речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вплив на свідків чи інших невстановлених у кримінальному провадженні осіб, слідчий суддя вважає, що 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є саме тим розміром, який не є завідомо непомірним.

Такий розмір застави визначається слідчим суддею виходячи з того, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким умисним злочином, який може викликати негативну реакцію у суспільства і мати соціальні наслідки, може створити в очах громадян негативне враження безладдя та безкарності, що є виключним випадком зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі та військовий стан. Окрім того, дії ОСОБА_4 направлені на порушення недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, дискредитують процес мобілізації та підривають авторитет правоохоронних органів та Збройних Сил України.

Під час визначення такого розміру застави слідчим суддею також враховано особу підозрюваного та його спосіб життя, суму, яка могла би бути ним одержана, в результаті доведення до завершення інкримінованого йому правопорушення.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що саме застава у 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрювано необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заперечення захисника та підозрюваного спростовуються матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими у судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 176, 177, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого в кримінальному провадженні старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором в кримінальному провадженні прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000345 від 05.05.2025 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000,00 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, роботи:

-здати на зберігання до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваному, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моментуфактичного затримання: з 10 год. 30 хв. 13 серпня 2025 року до 10 год. 30 хв. 11 вересня 2025 року включно.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк тримання під вартою строк затримання з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 13.08.2025 року по 15.08.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений і проголошений 15.08.2025 о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1