09.09.2025
Справа № 331/3848/25
Провадження № 1-кс/331/1322/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене із процесуальним керівником у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, який має середню освіту, розлученого (зі слів), який проходить військову службу на посаді водія роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчої судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, від 31 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

1. Короткий зміст клопотання

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04 лютого 2023 року за №38 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту вказаної військової частини.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду водія роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи умисно, в умовах воєнного стану, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, 26 червня 2023 року самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 (місце служби), свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Отже, солдат ОСОБА_5 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Враховуючи наведене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тому слідчий звернувся до слідчої судді з вказаним клопотанням.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважав обґрунтованим, просив його задовольнити, зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зазначивши, що він наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду не виявляє, тому може виконувати покладені на нього обов`язки, перебуваючи за місцем проживання, де проживає разом з матір`ю. Підозрюваний ОСОБА_5 додатково зазначив, що не повернувся до військової частини, оскільки з метою врятування свого життя вирішив поїхати додому, провину у вчиненому не визнає та винуватим себе не вважає.

3. Встановлені судом обставини

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000509, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

23 травня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Постановою слідчого від 04 липня 2025 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що фактичне місцезнаходження підозрюваного встановлено не було.

07 липня 2025 року слідчим було внесено клопотання до суду про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового слідства та суду.

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 07 липня 2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08 вересня 2025 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затриманий згідно ухвали Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 07 липня 2025 року.

09 вересня 2025 року о 11 годині 00 хвилини підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику адвокату ОСОБА_4 , вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії матеріалів до нього.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

5. Оцінка та мотиви суду

5.1 щодо наявності підстав застосування запобіжного заходу

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- матеріалами проведеного службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Отже, слідча суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у скоєнні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

При цьому, слідча суддя ураховує, що на даному етапі провадження слідча суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідча суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинна визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

5.2 щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування

Слідча суддя вважає очевидним, що ризик ймовірного переховування від органів досудового слідства також наявний у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_5 порушував свої процесуальні обов`язки, допускав неявки за викликом слідчого без поважних причин, покинув місце свого проживання, не повідомивши слідчого про вказаний факт, внаслідок чого постановою слідчого від 04 липня 2025 року був оголошений у розшук та у подальшому був затриманий правоохоронними органами.

Крім того, слідча суддя ураховує обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, низьку самодисципліну останнього, факт самовільного залишення місця служби, що також свідчить на користь вчинення спроб ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

5.3 щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків

Разом з тим, доведений ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_5 самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

5.4 щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

Ураховуючи, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наразі вчинив один епізод злочинної діяльності, тому слідча суддя уважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення прокурором не доведений.

5.5 щодо неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч.2 ст.183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_5 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчої судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Слідча суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність ризику впливу підозрюваного на свідків, переховування від органів досудового розслідування та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Окрім обґрунтованості ризиків, слідча суддя враховує також інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

5.6 щодо визначення альтернативного запобіжного заходу

Оцінюючи доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу слідча суддя спирається на ч.8 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Отже, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Також, згідно з положенням аб.8 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючий той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, слідча суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене із процесуальним керівником у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2023 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, який має середню освіту, який проходить військову службу на посаді водія роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 , розлученого, який на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 18 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 вересня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Строк запобіжного заходу рахувати з часу затримання ОСОБА_5 , а саме з 08 години 40 хвилин 08 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1