В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/805/25

24 липня 2025 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обв. ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження №0000060

щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який працює за підрядними договорами різноробочим, раніше не судимого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України;

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_8 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану.

Злочин вчинив при таких обставинах.

21.04.2025 року близько 15 год. неповнолітній ОСОБА_8 перебував у гостях на святкуванні разом із братом ОСОБА_9 , сестрою ОСОБА_10 та знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у житловому будинку останнього, за адресою АДРЕСА_1 . Під час перебування у будинку побачив, що неповнолітня ОСОБА_12 заснула в одній з кімнат та поклала поруч свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro». Тоді у нього виник умисел вчинити крадіжку мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який продовжувався неодноразово, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 12 Pro», вартістю 6197 грн. з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 300 грн., що належали потерпілій ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_14 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6497 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнав повністю. Пояснив, що дійсно разом із сестрою ОСОБА_15 , братом ОСОБА_16 , своєю дівчиною ОСОБА_17 , знайомою ОСОБА_12 у будинку ОСОБА_18 зібрались з нагоди святкування Великодніх свят. Під час перебування в будинку звернув увагу, що ОСОБА_12 вийшла до іншої кімнати та заснула на канапі, поклавши біля себе свій мобільний телефон. Тоді у нього несподівано виник умисел на викрадення цього телефону. Піддавшись спокусі, він, скорставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до ліжка і забрав мобільний телефон у кишеню, виключив його та витягнув з нього сімкарту. Згодом з викраденим телефоном з будинку пішов. Про вчинення крадіжки нікому не було відомо, і він заперечував свою причетність, коли потерпіла ОСОБА_12 наступного дня розшукувала його, розпитуючи усіх, хто був присутній в будинку. Лише через декілька днів він признався у вчиненому своїй дівчині ОСОБА_11 , яку попросив допомогти йому здати телефон у комісійний магазин, оскільки він ще не досяг повноліття і не міг це зробити самостійно. У м.Івано-Франківську у магазині «Піксофон» виручив за зданий телефон 3000 грн., які витратив на придбання запчастин до автомобіля. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що піддався раптовій спокусі і шкодує за скоєним, перед потерпілою вибачився, заподіяну шкоду відшкодував. Просив суворо не карати.

Крім визнання вини самими обвинуваченим, його винуватість доводиться також іншими дослідженими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що живе разом із ОСОБА_19 і на другий день Великодніх свят у його будинку зібрались їх друзі на святкування. Під час застілля вона відчула себе недобре і вийшла у іншу кімнату аби лягти. Телефон був біля неї. Коли засинала то бачила, що в кімнату заходив ОСОБА_14 . Коли прокинулась то відразу не звернула уваги на відсутність телефону, лише згодом почала його шукати. Наступного дня розпитувала присутніх, в тому числі і ОСОБА_20 , про факт зникнення телефону. Однак усі свою причетність до крадіжки заперечували. Тому подала заяву про викрадення у поліцію. З приводу крадіжки мала підозру на ОСОБА_21 , який приєднувався до їх компанії на деякий час, ОСОБА_20 не підозрювала, оскільки він колись був її хлопцем. Однак згодом працівники поліції виявили її телефон у одному із магазинів Івано-Франківська та продемонстрували їй відео, на якому ОСОБА_11 разом з ОСОБА_22 продали належний їй телефон у комісійний магазин. На даний час претензій майнового характеру чи з приводу заподіяння моральної шкоди немає. Телефон та сімкартку їй повернуто, ОСОБА_20 вибачився за скоєне, тому просила суворо його не карати.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 10.05.2025 року ОСОБА_7 подала до відділення поліції №2 (смт.Богородчани) заяву, що 21 квітня 2025 року в с.Нивочин під час того, як вона спала невідома особа викрала належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» (а.с.40)

Згідно протоколу огляду від 12.05.2025 року о 12 год. слідчим проведено огляд мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який добровільно, на підставі власноручно поданої заяви виданий працівникам поліції ОСОБА_23 , котрий він придбав як продавець у магазині в м.Івано-Франківськ, по вул.Січових Стрільців, 3. Згідно заяви ОСОБА_23 за придбаний телефон він сплатив грошові кошти у сумі 3000 грн. шляхом переказу їх на банківську картку НОМЕР_3 (а.с.41,42-44)

Виданий ОСОБА_23 телефон «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 постановою слідчого визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-25/7881-ТВ від 20.05.2025 року рикова вартість наданого на дослідження мобільного телефона марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» з об`ємом пам`яті 8/256 Мб, станом на 21.04.2025 року становила 6197 грн.

Відповідно до листа від 19.05.2025 року приватний підприємець ОСОБА_24 , власник магазину Pixophone, на запит старшого слідчого СВ ВП №2 (селища Богородчани) Івано-Франківського РУП ОСОБА_25 надав оптичний диск із відеозаписом з камери спостереження магазину, що знаходиться по вул. Січових Стрільців, 3 в м. Івано-Франківську із записом за 4 травня 2025 року.

В ході перегляду відеозапису в судовому засіданні встановлено, що 4 травня 2025 року о 14 год до магазину Pixophone увійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , які протягом 13 хв. перебували у приміщенні магазину та у цей час запропонували продавцю придбати телефон марки Xiaomi, а в подальшому узгодили суму продажу 3000 грн., які погодились отримати по перерахунку на банківську картку, номер якої був вказаний ОСОБА_11 .

30.05.2025 року, в ході проведення слідчого експерименту, ОСОБА_8 у присутності захисника, законного представника, психолога, відтворив на місці у будинку по вул.Шевченка, 191 в с.Нивочин Старобогородчанської територіальної громади обставини, за яких вчинив крадіжку телефону та на місці показав де і як викрав телефон потерпілої, вказав, як розпорядився ним надалі. Надані показання повністю відповідають поясненням, які дав ОСОБА_8 під час судового розгляду.

Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом ч.2,3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив злочин будучи неповнолітнім, у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, заподіяні злочинами збитки відшкодовано і претензій у потерпілої до нього немає. Перелічені обставини, відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд вважає, що до пом`якшуючих покарання обставин слід віднести і позицію потерпілої, яка у суді заявляла про призначення обвинуваченому не суворого покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Злочин скоєний обвинуваченим, відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких, санкція якого передбачає безальтернативне покарання виді позбавлення волі. Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_14 позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, усвідомив скоєне і щиро покаявся, вжив заходів до відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до матеріалів досудової доповіді, складеної органом пробації, ймовірність вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення є низькою, виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства. Тому, на думку суду, для досягнення цілей кримінального провадження, виходячи з наведених вище вимог, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації покарання, його виправлення можливе без відбування покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства. Виходячи з того, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, його віку, сімейного стану (виховувався у багатодітній сім`ї), суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати норму визначену ч.1 ст.69 КК України і призначити йому покарання не зазначене у санкції статті 185 ч.4 КК України. Суд вважає, що покарання у виді громадських робіт буде необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального провадження.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.4 ст.185 КК України засудити та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 120 год.

Стягнути з ОСОБА_8 1782,80 грн. понесених витрат на проведення судової експертизи.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути у її розпорядження. Оптичний диск із відеозаписом камери спостереження магазину Pixophone залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя