Справа № 190/157/25
Провадження №1-кп/190/83/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001370 від 22.10.2024, стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який працює монтажником технологічних трубопроводів в ПрАТ ВП «Техмаш», одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.

22 жовтня 2024 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.07.2013, належить ОСОБА_8 , рухався у світлий час доби, по сухому дорожньому покриттю проїжджої частини автодороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине», що проходить в м П`ятихатки, Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку в зоні дії дорожнього знаку 3.29, та дорожньою розміткою 1.2. та 1.5. Правил дорожнього руху України, з боку м. Дніпро у напрямку м. Олександрія, Кіровоградської області.

В цей же час, тобто об 11 годині 30 хвилин, 22 жовтня 2024 року, проїзну частину автодороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине», в районі електроопори №34 м. П`ятихатки, справа наліво відносно напрямку руху автомобілю, в порушення розділу №4 Правил дорожнього руху України, перетинала пішохід ОСОБА_9 , 1936 р.н.

Під час свого руху 22 жовтня 2024 року, приблизно об 11 годині 30 хв, водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього України "Обмеження максимальної швидкості",' рухаючись з перевищенням допустимої швидкості на даній ділянці руху, а саме не менше ніж 67.8 км/год, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину автодороги справа наліво відносно напрямку руху керованого ним автомобіля, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та, як наслідок, скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ліву бічну поверхню тулуба пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 12.3., 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил.

Вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Порушення вимог п.п. 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних забитих ран м`яких тканин обличчя та синці навколо обох очей, множинних переломів кісток обличчя: обох вилиць, обох вічниць, кісток носу, верхньої та нижньої щелеп, розповсюджені вогнищеві та дифузні крововиливи м`якої мозкової оболонки та набряк речовини головного мозку, множинних синців на лівій половині грудної клітки по передній та по боковій поверхням, синців на шкірі лівої нижньої кінцівки по зовнішній поверхні стегна в верхній третині, по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки та 2 садна на шкірі наколінника, синця на шкірі задньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, множинних переломів ребер обох половин грудної клітки по передній поверхні - зліва з 3-го по 10-те ребро включно по ключичній лінії, в правій половині грудної клітки з 2-го по 6-те ребро включно по ключичній |лінії, переломи тіл та відростків 6 - 8-го грудних хребців та вогнищеві крововиливи в твердій мозковій оболонці спинного мозку, інфільтруючий крововилив у жировій та сполучній тканині, що оточує серцеву сорочку, закритий перелом лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням відламків та заходженням їх по ширині та по довжині, множинні розриви тканини лівої частки печінки по її нижній поверхні.

Смерть ОСОБА_9 настала в кареті швидкої медичної допомоги близько 11 год. 30 хв. 22.10.2024 від вищеваказаних тілесних ушкоджень, що супроводжувалися травматичним шоком та не підлягають розподіленню, оскільки спричиненні одночасно, за одним механізмом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в жовтні 2024 року приблизно о 09 год він за кермом автомобіля виїхав з смт.Дніпровське в м.Фастів на роботу. Навантаження автомобіля було значне: в автомобілі перебувало п`ятеро осіб, в багажнику лежали інструменти. Приблизно об 11 год. проїжджали через м.Пятихатки, швидкість була приблизно 50 км/год., але яка саме була швидкість, вказати не може, оскільки не спідометр не дивився. Перед ним, на відстані приблизно 50 м рухався легковий автомобіль світлого кольору. На перехресті стояла якась бабуся. Пропустивши попередній автомобіль, вона почала переходити проїжджу частину. Знаку «Пішохідний перехід» в тому місці не було. Побачивши її, він застосував екстренне гальмування, але зачепив бабусю правим боком автомобіля. Звукових сигналів не подавав. Також пояснив, що швидку допомогу не викликав, оскільки це вже зробили продавчині з магазину. На даний час частково відшкодував заподіяну моральну шкоду, в скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що загибла в ДТП ОСОБА_9 це її мати. В той день вона телефонувала матері о 10 годині, потім об 11 годині, вони розмовляли. Сама вона перебувала в м.Дніпро. Об 11.30 год. їй зателефонували і повідомили, що мама потрапила в ДТП. Коли вона приїхала на місце події, там вже були працівники поліції, був обвинувачений; мати вже була в морзі. Про обставини події їй відомо зі слів поліції. Також пояснила, що за життя, її мама була адекватною людиною і не була розумово відсталою. Приблизно через місяць після ДТП обвинувачений приїздив до неї, просив вибачення, говорив, що не розуміє як таке сталося, жалкує. Вважає, що обвинувачений не навмисно вчинив злочин, просить покарання йому призначити на розсуд суду, заявлений нею цивільний позов задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в той день (точної дати не пам`ятає), приблизно о 09-09.30 год він в якості пасажира перебував в легковому автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 . Загалом в автомобілі перебувало п`ятеро осіб; він сидів по центру заднього пасажирського сидіння. На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_11 . Під час руху по м.П`ятихатки, автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 55 км/год., перед ними на відстані приблизно 50 м. рухався інший автомобіль. Раптово на проїжджу частину, відразу ж як проїхав цей автомобіль, швидко вийшла якась бабуся і почала перетинати проїжджу частину справа наліво, перед їхнім автомобілем. Водій відразу ж почав гальмувати і прийняв ліворуч, однак правою частиною автомобіля зачепило бабусю. Вони зупинились, намагались надати допомогу, але їм сказали не чіпати потерпілу щоб не нашкодити їй. Швидку допомогу викликали продавчині з магазину. Також пояснив, що рухались вони в світлий час доби, видимість проїжджої частини була не обмежена, потерпіла перетинала проїжджу частину справа наліво. В місці ДТП пішохідного переходу та інших дорожніх знаків не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в той день (точної дати не пам`ятає), приблизно о 08 год ранку вони виїхали на роботу на автомобілі під керуванням ОСОБА_7 . Він знаходився на задньому пасажирському сидінні позаду водія. На передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_11 . Коли заїхали в м.П`ятихатки, водій знизив швидкість і рухався приблизно 50-60 км/год. Попереду їхнього автомобіля, на відстані приблизно 30 м. рухався легковий автомобіль світлого кольору. Він бачив, що праворуч від дороги стоїть бабуся. Після того, як автомобіль, який рухався попереду проїхав, бабуся побігла через проїжджу частину. ОСОБА_7 відразу ж натиснув на гальма, зсунувся ліворуч, до центру дороги, але правою частиною автомобіля бабусю зачепило і відкинуло праворуч. Коли вони зупинились і підбігли до потерпілої, люди з магазину сказали їм, що вже викликали швидку допомогу. Також пояснив, що видимість на дорозі була хороша, в той день було яскраве сонце.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 це його племінник. Приблизно у вересні минулого року (точної дати не пам`ятає)

приблизно о 09-09.10 год він в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні, перебував в легковому автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 . Вони їхали в м.Фастів Київської області на роботу. Рухались в м.П`ятихатки зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. В цей час він дивився в навігатор, тому побачив бабусю вже під час зіткнення. Також пояснив, що коли автомобіль почав гальмувати, майже відразу ж відбулося зіткнення; після зіткнення автомобіль зупинився, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 побігли до пішохода. Вважає, що ОСОБА_7 вчинив усі можливі дії щоб уникнути зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що восени 2024 року (точної дати та часу не пам`ятає), зранку вони їхали з Дніпровського району на автомобілі під керуванням ОСОБА_7 . Він знаходився на задньому пасажирському сидінні і дивився в телефон, тому до моменту зіткнення нічого не бачив. Рухаючись по м.П`ятихатки, приблизно о 09 годині він відчув як автомобіль загальмував та вильнув. Після ДТП водій та ОСОБА_14 побігли до потерпілої.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона працює в магазині «Сєвєрний» продавчинею. В минулому році (точну дату та час не пам`ятає), в денний час доби вона перебувала на роботі і почула звук удару. Коли вибігла з магазину, побачила що бабуся лежить на узбіччі в калюжі крові без ознак життя; вона викликала швидку допомогу і поліцію. Перед цим ця бабуся скуплялася у них в магазині і коли вийшла з магазину, пішла до траси. Перед звуком удару, звук гальмування не чула, можливо тому що в магазині працює 8-9 холодильників

В процесі дослідження в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено наступне.

Згідно рапорту оператору «102» (а.с.84), - за заявою ОСОБА_17 інформацію про дану подію зареєстровано в ЄО за №8999 від 22.10.2024 року;

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.10.2022 року (а.с.92-94), - місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка автодороги М-30 в м.П`ятихатки в районі електроопори 34; вид події наїзд ТЗ на пішохода; під час огляду встановлено обставини вчинення ДТП. За результатами огляду складено схему ДТП (а.с.95) та фототаблицю (а.с.96-98);

Згідно протоколу огляду трупа від 22.10.2024 року (а.с.99-101), - судово-медичним експертом ОСОБА_18 в приміщенні моргу Кам`янського відділення СМЕ №1 м.Жовті Води, проведено огляд трупа літньої жінки; результати огляду відображені в протоколі. До протоколу огляду долучено фототаблицю (а.с.102-103);

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.104), - власником автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється ОСОБА_8 ;

згідно постанови про визнання речовим доказом (а.с.105), - автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом і переданий для зберігання на майданчик тимчасового тримання ВП №7 Кам`янського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2024 року (а.с.106-108), - накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно висновку експерта №156 (а.с.112-118), - при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_9 встановлено, що причиною смерті останньої є травматичний шок, який є наслідком множинних травм із залученням декількох ділянок тіла, що спричинені одночасно, за одним механізмом і які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм, як небезпечні для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння від 07.10.2022 року (а.с.119), - на момент огляду у ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено;

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2024 року (а.с.124-125), - свідок ОСОБА_10 в присутності понятих розповів за яких обставин відбулась ДТП. Під час слідчого експерименту проводилась відеофіксація. За результатами проведення слідчого експерименту складено схему, яка підписана учасниками слідчого експерименту (а.с.126).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2024 року (а.с.127-128), - свідок ОСОБА_12 в присутності понятих розповів за яких обставин відбулась ДТП. Під час слідчого експерименту проводилась відеофіксація. За результатами проведення слідчого експерименту складено схему, яка підписана учасниками слідчого експерименту (а.с.129).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/43673-ІТ від 05.11.2024 року (а.с.134-137), - на момент огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають в працездатному стані.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/113-24/6498-ІТ від 21.11.2024 року (а.с.142-145), - з технічної точки зору дії водія «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , невідповідні вимогам пунктів 12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху та вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості, 50 км/год, знаходилися в причинному зв`язку із настанням ДТП. Водій автомобілю «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 при русі з максимально допустимою швидкістю руху транспортних засобів в межах населеного пункту (50 км/год) та вживанні гальмування в той же момент, мав технічну можливість запобігти наїзду екстреним гальмуванням із зупинкою автомобілю до місця наїзду.

Згідно повідомлення про підозру (а.с.146-148), - 29.11.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно копії постанов від 20.04.2024 та від 12.07.2024 (а.с.159-160), - ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно характеристики з місця роботи (а.с.162), - ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2024 року (а.с.176-177), - свідок ОСОБА_7 в присутності понятих розповів за яких обставин відбулась ДТП. Під час слідчого експерименту проводилась відеозйомка. За результатами проведення слідчого експерименту складено схему, яка підписана учасниками слідчого експерименту (а.с.178).

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_4 (а.с.179-180), - остання просить стягнути з ОСОБА_7 на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 грн. без утримання із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

З урахуванням позицій учасників процесу, огляд речових доказів у судовому засіданні не ввійшов в обсяг доказів, що підлягають дослідженню, тому речові докази судом не оглядались.

Таким чином, всебічно, повно та неупереджено дослідивши обставини кримінального правопорушення, оцінивши всі докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та дані, які його характеризують, а також всі обставини справи в їх сукупності.

Відповідно до роз`яснень п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, але з необережності, вперше, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується виключно позитивно, працює, визнав свою провину, цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі, частково відшкодував заподіяну шкоду та зобов`язався в подальшому відшкодовувати заподіяну потерпілій шкоду.

Також суд враховує й те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи просив вибачення у потерпілої, частково відшкодував заподіяну шкоду.

Крім того суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №189/1245/17 зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху. Тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання сама по собі не є вирішальною в цьому питанні.

Згідно висновку органу пробації, - ОСОБА_7 не становить небезпеки для суспільства та інших осіб і його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та за умови здійснення з боку органу пробації мінімального нагляду та застосування соціально-виховних заходів. (а.с. 61-63).

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час вирішення питання щодо міри покарання, яке належить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , судом враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно до яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значними, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Відповідно до приписів ст. 50 КК значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на певний строк.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували, вчинення злочину ОСОБА_7 з необережності, настання смерті пішохода через необережні дії самого потерпілого,ставлення винуватого до наслідків своїх дій, а також приймає до уваги висновок органу пробації. Відтак, суд прийшов до переконання, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від призначеного основного покарання, якщо протягом випробувального строку, визначеного судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої, суд приходить до наступного.

Так, потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. Під час розгляду справи потерпіла зменшила позовні вимоги внаслідок часткового відшкодування обвинуваченим заподіяної їй шкоди, та просить стягнути з обвинуваченого на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

В процесі розгляду справи обвинувачений позовні вимоги потерпілої визнав, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В результаті неправомірних дій обвинуваченого, що призвели до загибелі ОСОБА_9 , донька останньої зазнала моральних страждань, що пов`язані з втратою близької людини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи викладені обставини, з урахуванням позиції обвинуваченого, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає позов потерпілої ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК УкраїниОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти наОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути зОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 200000 (двісті тисяч) гривень без утримання з вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнути зОСОБА_7 на користь держави витрати, понесені на проведення судових експертиз в сумі 5570 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 67 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпро від 28.10.2024 року на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути ОСОБА_7 .

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1