Дата документу 06.08.2025
Справа № 501/3123/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000446 від 05 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської обл., громадянина України, який одружений, має на утриманні малолітню доньку, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Не пізніше квітня 2025 року, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, день та час, незаконно, в порушення додатку № 1 Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, придбав предмет схожий на пістолет з позначеннями на рамі (пш НОМЕР_1 ) разом з магазином в якому виявлено 6 предметів схожих на набої калібром 9 мм, після чого переніс вказані бойові припаси та вогнепальну зброю до автомобіля марки Lexus LS 460, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , тим самим незаконно придбав, переніс та почав зберігати бойові припаси та вогнепальну зброю, де залишив їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу до 17 квітня 2025 року.

В ході проведення санкціонованого обшуку 17 квітня 2025 року працівниками поліції в автомобіль марки Lexus LS 460, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет з позначеннями на рамі (пш НОМЕР_1 ) разом з магазином в якому виявлено 6 предметів схожих на набої калібром 9 мм.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/6301-БЛ від 18 квітня 2025 року надані на експертизу 6 патронів є військовими боєприпасами - 9 мм (9x18 мм) патронами пістолета Макарова (ПМ). Патрони виготовлені промисловим способом. Наданий на експертизу пістолет є військовою вогнепальною зброєю, 9 мм пістолетом конструкції Макарова (ПМ), серія / номер НОМЕР_4 , виробництва Іжевського механічного заводу, 1973 р.в. Пістолет виготовлений промисловим способом. Пістолет придатний до стрільби, призначений для стрільби пістолетними патронами калібру 9 мм (9x18 мм) ПМ.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

16 липня 2025 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Також сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді також зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, він згоден на призначення йому погодженого з прокурором покарання, просив затвердити угоду.

Прокурор та захисник також просили суд затвердити угоду.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України в кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів за ініціативою прокурора або підозрюваного може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України) відповідно до ст. 12 КК України.

Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі ч. 3 ст. 75 КК України, суд вважає необхідним визначити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96-1 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Крім того, пунктом 3 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Разом з тим, згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений і який діє по теперішній час.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26 лютого 2022 року, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16 березня 2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також беручи до уваги, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, суд вважає необхідним застосувати спеціальну конфіскацію щодо майна, яке було предметом кримінального правопорушення у цій справі.

Судові витрати, за проведення судових експертиз суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

По справі маються речові докази, долю яких суд вирішує відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 липня 2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000446 від 05 червня 2025 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з покладанням на нього згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України таких обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави скасувати.

Грошові кошти в сумі 151400,00 грн., внесені в якості застави за ОСОБА_5 (отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ):26299835, рахунок отримувача: UA0016294 , банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2025 року, справа № 490/11335/24, номер провадження 1-кс/490/1847/2025) повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 06 серпня 2025 року, з моменту ухвалення даного вироку, зарахувавши йому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 17 квітня 2025 року по 23 квітня 2025 року включно.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2025 року (справа № 490/11335/24, провадження №1-кс/490/1883/2025), а саме на:

- Предмет схожий на пістолет з позначеннями на ньому «ПШ 4705 1973» разом з магазином та предметами схожими на набої калібром 9 мм у кількості 6 шт., які упаковано до сейф-пакету CRI1261333,

скасувати.

Після набрання вироком законної сили долю речових доказів вирішити наступних чином:

-щодо пістолета разом з магазином та патронами - застосувати спеціальну конфіскацію у кримінальному провадженні щодо речових доказів шляхом вилучення у власність держави;

-щодо флешносія та оптичного диска DVD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у розмірі 3565,60 грн., пов`язані із залученням експертів, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя