Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3545/25
Провадження №: 1-кс/332/266/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2025 року за № 0000454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2025 року за № 0000454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09 липня 2025 року, близько 12 години 40 хвилин, невстановлена особа, знаходячись у парковій зоні, поблизу будинку № 56 по вул. Мирослава Симчича в м. Запоріжжя, відкрито викрала мобільний телефон марки " VIVO " модель "Y1s" 2/32gb, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила йому матеріальний збиток.

Допитаний у ході досудового розслідування в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що близько 12 годині 40 хвилин, проходячи паркову алею поблизу будинку № 56 по вул. Мирослава Симчича в м. Запоріжжя, до нього підійшли двоє раніше невідомих хлопців. Хлопець № 2 привітався з ОСОБА_5 та простягнув руку. В цей час хлопець № 1 своєю правою рукою вихопив із зовнішньої кишені, розташованої зверху з лівої сторони шведки, у яку був одягнутий ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «VIVO» моделі «Y1s» об`ємом пам`яті 2/32 Gb, у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який йому подарували приблизно у 10 числах травня 2025 року, тобто 2 місця тому назад. Також в телефоні знаходилась сім-картка оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 . Після того, як хлопець № 1 вихопив телефон з кишені, то разом з хлопцем № 2 побіг у бік будинку 57 по вул. Мирослава Симчича у м. Запоріжжі.

09.07.2025 у період часу з 14 години 10 хвилин до 14 години 40 хвилин було проведено огляд місця події на ділянці місцевості поблизу будинку 57 по вул. Мирослава Симчича в м. Запоріжжі, де зі слів потерпілого і було вчинено відкриту крадіжку його мобільного телефону. В ході огляду місця події нічого не вилучалось.

09.07.2025 в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка пояснила, що приблизно о 13:30 того ж дня, повертаючись додому, побачила, як її син ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 заходили у двір житлового будинку, де вони проживають. Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прийшли додому та розповіли, що у парку за районною адміністрацією викрали у невідомого чоловіка телефон. Чоловік потім за ними біг та кричав, щоб вони зупинились, але вони сховались від нього. Зі слів ОСОБА_7 після того, як вони побачили, що чоловіка поруч нема, направились до ОСОБА_10 , якій залишили викрадений телефон для продажу. Зателефонувавши ОСОБА_11 по мобільному телефону НОМЕР_4 , ОСОБА_6 попросила її повернути мобільний телефон, який віддав ОСОБА_12 та його товариш ОСОБА_13 . ОСОБА_10 самостійно вийшла до свідка ОСОБА_6 та повернула мобільний телефон, який їй передав ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , при цьому нічого не пояснивши, після чого попрямувала в бік свого дому.

09.07.2025 ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , надано заяву на добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «VIVO» моделі «Y1s» об`ємом пам`яті 2/32 Gb, у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який їй віддала ОСОБА_10 .

09.07.2025 вищевказане вилучене майно було визнано речовим доказом та визначено місце його зберігання.

Вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, зберегло на собі його сліди, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження вилучених речових доказів ставиться питання про їх арешт.

Слідчий, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд клопотання про арешт майна провести за його відсутності, клопотання підтримує.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд клопотання про арешт майна провести за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (проступку), є предметом злочинного посягання, та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і приховування та знищення майна,. Тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна задовольняє клопотання дізнавача про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2025 року за № 0000454 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було добровільно видано працівникам поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «VIVO» моделі «Y1s» об`ємом пам`яті 2/32 Gb, у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Питання щодо зберігання майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1