Справа № 129/1721/25
Провадження по справі № 1-кс/129/512/2025
У Х В А Л А

13.05.2025 року м. Гайсин

Слідчий суддя Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000135 (витяг від 23.03.2025 р.),-

Встановив:

В клопотанні порушується питання про накладення арешту на екскаватор-навантажувач марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 19.12.2024 р., є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , із забороною до завершення кримінального провадження (досудового розслідування, судового розгляду) розпоряджатися ним у будь-який спосіб (зміна права власності, перереєстрації, поділу, тощо), заборонити будь-яким реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (зміни права власності, перереєстрації, поділу, тощо) права власності на це рухоме майно.

При цьому, просив слідчого суддю суб`єктом відповідальним за виконання обмежень передбачених арештом екскаватора-навантажувача марки «FERMEC 960» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначити ОСОБА_4 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , та місцем зберігання визначити орендовану територію, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий своє клопотання обґрунтував тим, що слідчим відділенням Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 23.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_5 за фактом можливої підробки документів для неправомірного набуття речових прав на трактор марки «FERMEC 960».

В ході досудового розслідування кримінального провадження, допитано в якості свідка заявницю ОСОБА_5 , яка повідомила, що вона є фізичною особою підприємцем, за напрямком будівництва, та для виконання певних робіт, вона та її чоловік ОСОБА_6 , вирішили придбати для підприємницької діяльності трактор марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, за договором купівлі-продажу № 2257-130 від 01 грудня 2023 року, де продавцем був ОСОБА_7 , який доручив здійснити правочин ОСОБА_8 .

Таким чином, зі слів ОСОБА_5 , нею було придбано за договором купівлі-продажу вказаний трактор та вона стала його власницею по документах, трактор був придбаний за ціною 22600 грн., так як перебував у технічно не справному стані та потребував ремонту.

Надалі зі слів заявниці, після того як вона придбала трактор, то вирішила його відремонтувати в м. Вінниця, в ході чого, у вересні 2024 р., їй зателефонував майстер, та повідомив, що трактор майже відремонтований. Потім ОСОБА_5 , повідомила, що вона вирішила по готовності поставити вказаний трактор на облік на себе. Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , знаходилось в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_3 , що є територією її домоволодіння. Як пояснила ОСОБА_5 , коли вона перебувала в приміщенні офісу, підійшла до столу та відкрила шухляду, де зберігала вказане свідоцтво, то виявила його відсутність. Доступ до вказаного приміщення та зокрема і свідоцтва, мала вона, її чоловік ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , тому вона зрозуміла, що саме ОСОБА_9 взяв вказане свідоцтво. Надалі зі слів ОСОБА_5 , їй стало відомо, що належний їй трактор був повторно проданий за договором купівлі-продажу від 01.12.2024 року на ОСОБА_4 та поставлений на облік 19.12.2024 року на ОСОБА_4 , яка як відомо заявниці, є співмешканкою ОСОБА_9 , а також ОСОБА_5 повідомила, що 22.03.2025 р. ОСОБА_9 забрав трактор з ремонту на основі підроблених документів, та маючи оригінал свідоцтва про реєстрацію трактора.

В ході досудового розслідування встановлено, що екскаватор-навантажувач марки «FERMEC 960» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 19.12.2024 р., належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 , є предметом можливих кримінально протиправних дій, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, а тому має значення в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий ОСОБА_3 вимоги поданого клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні про арешт майна, а також пояснили, що під час досудового розслідування та на час розгляду вказаного клопотання вказаний екскаватор-навантажувач марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 19.12.2024 р., є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , слідчим не вилучався та не визнавався речовим доказом, а також слідчим не вилучались документи, які мають ознаки підробки, та які використані для можливого неправомірного набуття речових прав на трактор марки «FERMEC 960». Крім того, дії осіб в кримінальному провадженні №0000135 (витяг від 23.03.2025 р.) не кваліфіковано як незаконне заволодіння транспортним засобом за ст. 289 КК України, або за іншими статтями КК України, які передбачають відповідальність за протиправне заволодіння майном.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України передбачено, що:

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 167 КПК України передбачено, що:

1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до абзацу 2 ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смірнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Оскільки під час досудового розслідування та на час розгляду вказаного клопотання вказаний екскаватор-навантажувач марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 19.12.2024 р., є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , слідчим в порядку ст.ст. 167, 168 КПК України не вилучався та не визнавався речовим доказом, а також слідчим не вилучались документи, які мають ознаки підробки, та які використані для можливого неправомірного набуття речових прав на трактор марки «FERMEC 960»; крім того, дії осіб в кримінальному провадженні №0000135 (витяг від 23.03.2025 р.) не кваліфіковано як незаконне заволодіння транспортним засобом за ст. 289 КК України, або за іншими статтями КК України, які передбачають відповідальність за протиправне заволодіння рухомим майном, а також слідчим не обґрунтовано в клопотанні про арешт майна та в судовому засіданні не доведено доказами наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема існування реальних підстав вважати, що власник або користувач трактора може здійснити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, оскільки існування вказаних ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 КПК України, є обов`язковим при прийнятті слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно, та слідчим не було надано жодних доказів, які б підтверджували існування вказаних ризиків, не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання, а також не зазначено який реальний та можливий розмір шкоди спричинено кримінальним правопорушенням, чи може розмір цієї шкоди зрости у подальшому, яка вірогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, як арешт майна вплине на його вартість, які наслідки арешту для інших осіб, зокрема для фактичного власника транспортного засобу, а в клопотанні міститься лише припущення слідчого про факт можливої підробки документів для неправомірного набуття речових прав на трактор марки «FERMEC 960», а відповідно до абзацу 2 ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, то з урахуванням викладеного у своїй сукупності слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено необхідність арешту екскаватора-навантажувача, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відтак на підставі абзацу 2 ч.10 ст. 170, ч.1 ст. 173 КПК України необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт у вказаному кримінальному провадженні екскаватора-навантажувача марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.167-167, 170-173 КПК України, -

Постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні №0000135, відомості про яке внесено 23.03.2025 р. за ч.3 ст. 358 КК України, а саме арешту екскаватора-навантажувача марки «FERMEC 960», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 19.12.2024 р., є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: