Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 571/1438/25

Провадження № 11-сс/4815/174/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000119 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці до 19 липня 2025 року з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:

- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та підозрюваним ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою твердження прокурора про наявність ризиків, при цьому зазначено, що прокурором не обґрунтовано ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та впливу на свідків, тобто вважає, що суд фактично визнав наявність інших ризиків.

Зазначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами. Також наголошує про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину та те, що підозрюваний проживає на території, яка є прикордонною, а саме межує з територією республіки білорусь, тому може покинути підконтрольну територію України та переховуватись за її межами; ризик незаконного впливу на свідків з метою ухилення від відповідальності, а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому підозрюється, оскільки злочин, інкримінований ОСОБА_7 , пов`язаний з незаконним переправленням осіб через держаний кордон України, що на думку прокурора, дозволяє припустити, що останній, маючи відповідні знайомства та злочинні зв`язки, й надалі може продовжувати вчиняти аналогічні злочини чи інші кримінальні правопорушення. При цьому вважає, що слідчим суддею проігноровано даний ризик незважаючи на те, що підозрюваний в судовому засіданні повідомив, що це вже його друга участь у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

Просить ухвалу слідчого судді від 22 травня 2025 рокускасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду (відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 166, згідно якого повідомлення про розгляд справи, відправлене рекомендованим листом 05.06.2025 року, вручено одержувачу 11.06.2025 року), до апеляційного суду не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, тому враховуючи думку прокурора та захисника ОСОБА_6 , які не заперечувати проти розгляду апеляційної скарги за відсутності належним чином повідомленого підозрюваного, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_7 ..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 інкримінується вчинення під час дії воєнного стану за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою отримання грошової винагороди кримінального правопорушення, яке полягає в організації та сприянні у незаконному перетині через державний кордон України громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за грошову винагороду.

Так, 18 травня 2025 року невстановлена особа під час спілкування по месенджеру «Телеграм» з ОСОБА_9 , який мав намір спільно із ОСОБА_10 незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, пообіцяла організувати та сприяти їх переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США за двох осіб. Цього ж дня, за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до с. Блажове Сарненського району Рівненської області та сівши до автомобіля марки «БМВ», невстановлена особа надала роз`яснення вищевказаним особам щодо дати та часу виїзду до прикордонної території, а також транспортних засобів, якими вони будуть пересуватися. За попередньою домовленістю, ОСОБА_9 надав невстановленій особі за організацію незаконного перетину кордону грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, а решту повинен був передати біля державного кордону України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 20.05.2025 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, отримавши від невстановлених в ході досудового розслідування осіб вказівку, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи мотоцикли, прибув до с. Біловіж Сарненського району Рівненської області. Діючи за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли на мотоцикли під керуванням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та розпочали рух лісовою дорогою до прикордонної території. Під час руху вони зупинилися неподалік с. Хміль Сарненського району Рівненської області, де ОСОБА_10 в якості оплати за організацію незаконного перетину кодону та надання послуг транспортування передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США. При цьому, дії ОСОБА_7 полягали у сприянні порадами, вказівками, наданні послуг з перевезення з с. Біловіж до с. Познань Сарненського району Рівненської області.

У подальшому, 20.05.2025 року приблизно о 17 год. 00 хв., під час руху ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на мотоциклах, при наданні послуг з перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поблизу с. Глинне Сарненського району Рівненської області, останні були виявлені працівниками правоохоронних органів.

20.05.2025 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та 21.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини зазначено, що законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Мацнеттер проти Австрії») зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків мають враховуватися дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя не в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя покликався на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки слідчим у клопотанні не наведено достатніх та обґрунтованих доказів про необхідність ОСОБА_7 чинити на них будь-який вплив чи схиляти до дачі неправдивих показань, не доведено можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховані дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, тому суд прийшов до висновку, що слідчим та прокурором не наведено переконливих доказів на підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що на час розгляду клопотання, а також на час перегляду ухвали слідчого судді за апеляційною скаргою прокурора ризики, передбачені ст.177 КПК України, є реальними та існують на даний час, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, проживає в населеному пункті, яке межує з територією республіки білорусь, при цьому інкриміноване кримінальне правопорушення полягає в організації незаконного перетину через державний кордон України за грошову винагороду саме на територію рб, офіційно ніде не працює, що дає підстави вважати, що вчинення злочинів є основним джерелом доходу для нього, та в сукупності, лише підтверджує наявність вказаного ризику.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор вказав, що під час перевірки ОСОБА_7 працівниками поліції останній неодноразово був відсутній за місцем проживання. На підтвердження надав колегії суддів витяги з журналу єдиного обліку прийняття та реєстрації заяв про кримінальні правопорушення та інші події, згідно яких ОСОБА_12 10.06.2025 року о 16:33 год., 11.06.2025 року о 18:46 год., до якого був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, був відсутній за місцем проживання; також був відсутній вранці 12.06.2025 року, в день розгляду апеляційної скарги в апеляційному суді; рапорти слідчих СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про відсутність підозрюваного за місцем проживання, а також неявку його до слідчого органу для надання пояснень. Також зазначив, що ОСОБА_12 користується телефоном матері, який певний час був вимкнений, однак 12.06.2025 року ввімкнувся та під час визначення його геолокації він знаходився поблизу кордону з рб. Тому наголосив, що дані обставини свідчать про порушення умов обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто реальне існування даного ризику та необхідність зміни запобіжного заходу.

При цьому, з огляду на викладене та з урахуванням доводів прокурора про місцезнаходження мобільного телефону, яким користування ОСОБА_12 , колегія суддів вважає, що на даній стадії досудового розслідування існує ризик продовження злочинної діяльності, оскільки підозрюваний, порушуючи умови запобіжного заходу та покладені на нього обов`язки, може й надалі незаконно переправляти осіб до республіки білорусь. Крім того, як зазначив прокурор, підозрюваний під час судового засідання в суді першої інстанції сам повідомив, що це вже його друга участь у сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, що вкотре підтверджує можливість настання даного ризику.

На думку колегії суддів, реальним є й ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_12 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину чи домовитися з особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення, про спільну модель поведінки під час здійснення допитів. Даний ризик є актуальним з огляду на положення ст.23 КПК України, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тобто до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду вказав, що ОСОБА_12 визнає вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро кається та співпрацює зі слідством, сума 200 дол. США, яку він отримав за перевезення осіб є незначною, тому просив не змінювати встановлений запобіжний захід на тримання під вартою.

Однак, зважаючи на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній та спосіб його вчинення, а саме під час дії воєнного стану, також враховуючи недотримання підозрюваним умов обраного запобіжного заходу, колегія суддів прийшла до висновку, що в цьому кримінальному провадженні наявний реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за можливе визначити ОСОБА_12 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на думку суду, зможе забезпечити стимулюючий ефект цього заходу забезпечення кримінального провадження, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання ним обов`язків (вказаний висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого наявний у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000119 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Глинне Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень у національній грошовій одиниці), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: Рівненський апеляційний суд, , р/р UA0083053 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватись із свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та підозрюваним ОСОБА_11 ..

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 19 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2