Справа № 712/7657/25
Провадження № 1-кс/712/2860/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0000594 від 04.06.2025 за ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000594 від 04.06.2025, зареєстрованому за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У клопотанні зазначено, що 03.06.2025 в м. Черкаси за адресою бульв. Шевченка, 268 поліцейськими зупинено автомобіль «Mercedes-Benz AMG E 63 S» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску. Під час огляду транспортного засобу встановлено відсутність ідентифікаційного номера (VIN-коду) у штатному місці під лобовим склом, що викликало підозру щодо підроблення номерів вузлів та агрегатів.

Автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію (серія НОМЕР_2 ), згідно з постановою дізнавача від 04.06.2025, визнано речовими доказами. З метою забезпечення проведення судових експертиз, недопущення їх пошкодження, знищення чи відчуження, прокурор просить накласти арешт на вказане майно з забороною його відчуження та користування.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні дізнавач та прокурор підтримали клопотання просили його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

До Соснівського районного суду м. Черкаси 06.06.2025 надійшло заперечення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , власника автомобіля «Mercedes-Benz AMG E63 S», д.н. НОМЕР_1 , щодо якого подано клопотання про накладення арешту.

У запереченні зазначено, що підставою для вилучення транспортного засобу став протокол огляду від 03.06.2025, відповідно до якого у зазначеному автомобілі не було виявлено VIN-коду під лобовим склом, що стало приводом для підозри у можливому вчиненні кримінального правопорушення за ст. 290 КК України (підробка або знищення ідентифікаційного номера ТЗ).

Разом із тим, представник власника зазначає, що вимога щодо обов`язкового розміщення VIN-коду під лобовим склом є характерною для США, однак в Україні або ЄС не існує нормативного обов`язку такого маркування. Автомобіль був придбаний у такому вигляді, без зазначеного коду під склом, і це не є доказом змін чи знищення номерів.

Захисник також вказує, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю з дитинства, а вилучений автомобіль є єдиним засобом пересування. Арешт транспортного засобу в такому випадку може спричинити для нього суттєві обмеження та непропорційне втручання у право приватної власності, що порушує статтю 41 Конституції України та статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим, представник власника майна просить у разі задоволення клопотання застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, без заборони користування автомобілем, з передачею його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .

Крім того, у судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні клопотання, зазначаючи, що під час переоформлення транспортного засобу 15.05.2025 експерт у реєстраційному центрі оглядав автомобіль, і жодних зауважень щодо номерів вузлів та агрегатів не висловлював.

Власник майна ОСОБА_5 також заперечив проти задоволення клопотання, акцентувавши увагу на тому, що він є особою з інвалідністю, яка проживає за межами міста, і транспортний засіб необхідний йому для того, щоб добиратися до місця роботи, яке знаходиться на відстані близько 70 км. Вилучення автомобіля значно перешкоджає його можливості здійснювати трудову діяльність.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, 04.06.2025 СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області зареєстровано кримінальне провадження № 0000594 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Підставою для реєстрації кримінального провадження стало виявлення відсутності VIN-код під час огляду 03.06.2025 автомобіля «Mercedes-Benz AMG E63 S», д.н. НОМЕР_1 .

Постановою старшого дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 04.06.2025 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучені під час огляду місяця події автомобіль «Mercedes-Benz AMG E 63 S» та свідоцтво про його реєстрацію мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та існує можливість його використання як доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що представники третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і сам власник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ознак кримінального правопорушення та необхідність використання автомобіля у повсякденному житті. Зокрема, зазначалося, що VIN-код у штатному місці відсутній з моменту придбання транспортного засобу, автомобіль пройшов технічний огляд при реєстрації, а також те, що вилучення автомобіля суттєво обмежує пересування особи з інвалідністю.

Однак, ураховуючи початкову стадію досудового розслідування, вважає передчасним давати оцінку правомірності або неправомірності відсутності ідентифікаційного номера саме у зазначеному місці, а з огляду на матеріали, які стали підставою для реєстрації кримінального провадження слідчий суддя вважає, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя бере до уваги, що згідно з поясненнями самого ОСОБА_5 , автомобіль було придбано ним нещодавно за 20 днів до його вилучення. Відповідно, користування транспортним засобом не має характеру такого, що сформував тривалий, сталий спосіб життя. До моменту придбання цього автомобіля особа не володіла транспортними засобами, а отже, не залежала від нього в щоденному побуті або професійній діяльності впродовж тривалого часу.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на автомобіль із забороною користування ним не спричиняє для власника надмірного втручання у його особисте життя, а рівень такого втручання є розумним і пропорційним меті забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя також бере до уваги заперечення, викладені представником власника майна ОСОБА_8 , яка посилалася на факт огляду транспортного засобу експертом у реєстраційному центрі 15.05.2025 під час його переоформлення, за результатами якого не було висловлено зауважень щодо стану ідентифікаційних номерів транспортного засобу. Проте слідчий суддя зазначає, що доказів цього в ході розгляду клопотання не надано. Окрім цього, сам по собі цей факт не виключає можливості внесення змін до номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу в період між оглядом 15.05.2025 та моментом його зупинки 03.06.2025.

Отже, у сукупності встановлених обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що втручання у право власності шляхом накладення арешту на транспортний засіб є необхідним, обґрунтованим та пропорційним цілям кримінального провадження. Зважаючи на те, що автомобіль може містити на собі сліди можливого кримінального правопорушення, є об`єктом проведення майбутньої судової експертизи, а також наявний ризик його переміщення, зміни технічного стану чи знищення таких слідів, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна має бути накладений з одночасною забороною як розпорядження, так і користування транспортним засобом. Лише такий вид арешту забезпечить ефективність досягнення завдань досудового розслідування, не допускаючи пошкодження, знищення або зміни властивостей речового доказу до завершення необхідних процесуальних дій. Враховуючи наведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та користування, вилучене 03.06.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: бульв. Шевченка, 268, м. Черкаси, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-Benz AMG E 63 S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «Mercedes-Benz AMG E 63 S» ідентифікаційний номер НОМЕР_3 серії НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на сектор дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області зі зберіганням транспортного засобу на майданчику для утримання транспортних засобів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено09.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1