У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що 22 березня 2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/5182/17 накладено арешт, зокрема, на автомобіль марки HONDA CROSSTOUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (далі-автомобіль), що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Даний арешт було накладено за клопотанням детектива НАБУ в рамках розслідування кримінального провадження № 0000025 з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації.

Згідно вироку Вищого антикорупційного суду України від 30.05.2023 року, ОСОБА_5 призначено покарання, зокрема, конфіскацію 1/2 частини належного обвинуваченому на праві власності майна. Даний вирок вступив в законну силу 08.12.2023 року. На виконання вказаного вироку видано виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа 1/2 частина автомобіля була виставлена на аукціон головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Вінниці ОСОБА_6

1/2 частина автомобіля була викуплена з електронних торгів ОСОБА_4 , якій, як дружині ОСОБА_5 , належить інша 1/2 частка автомобіля, оскільки даний автомобіль був придбаний ними в шлюбі (ст.ст. 60-62, 70 Сімейного кодексу України).

Відповідно до доданих до даного клопотання квитанцій ОСОБА_4 оплатила 1/2 частину придбаного на аукціоні автомобіля.

Після отримання акту про проведені електронні торги, складеного державним виконавцем 17.04.2025 року, ОСОБА_4 звернулась до територіального сервісного центру МВС № 0541 для реєстрації за собою права власності на автомобіль.

На звернення ОСОБА_4 07.05.2025 року ТСЦ МВС № 0546 надав відповідь про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів існує обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі зазначеної ухвали слідчого судді, тому реєстрацію права власності на 1/2 частину автомобіля на ім`я ОСОБА_4 не здійснено через наявність арешту.

Для реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4 необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді, а тому адвокат звернувся з даною скаргою до суду.

Враховуючи вищенаведене, адвокат ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2017, №760/5182/17 на транспортний засіб.

У поданій скарзі адвокат просив проводити судове засідання за його відсутності.

Спеціалізована антикорупційна прокуратура була повідомлена про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, заперечень або пояснень щодо клопотання надано не було, представники в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2017, справа №760/5182/17, накладено арешт на автомобіль марки HONDA CROSSTOUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000025 слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб з метою конфіскації майна, оскільки прокурором було доведено, що незастосування арешту на майно може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також встановлено, що згідно вироку Вищого антикорупційного суду України від 30.05.2023 року, ОСОБА_5 призначено покарання, зокрема, конфіскацію 1/2 частини належного обвинуваченому на праві власності майна. Даний вирок вступив в законну силу 08.12.2023 року. На виконання вказаного вироку видано виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа 1/2 частина автомобіля була виставлена на аукціон головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Вінниці ОСОБА_6

1/2 частина автомобіля була викуплена з електронних торгів ОСОБА_4 , якій, як дружині ОСОБА_5 , належить інша 1/2 частка автомобіля, оскільки даний автомобіль був придбаний ними в шлюбі (ст.ст. 60-62,70 Сімейного кодексу України), про що свідчить Акт про проведені електронні торги від 17.04.2025 року. Згідно вказаного акту, відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 14.04.2025 року №634227 ДП «СЕТАМ», 01.04.2025 року проведено електронні торги з реалізації майна - частини транспортного засобу марки HONDA модель CROSSTOUR 2013 року виробництва, номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і відповідно до протоколу, переможцем визнано ОСОБА_4 .

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя також враховує, що із винесенням вироку суду втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у вищевказане конституційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, а заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Так, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Враховуючи, що арешт, накладений 22.03.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/5182/17, був накладений з метою конфіскації, у даній справі винесено вирок суду, відчужено частину автомобіля з електронних торгів, а також те, що дружина засудженого викупила частину транспортного засобу на аукціоні, проведеному на підставі виданого виконавчого листа, слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаних майном.

Виходячи з вищенаведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи ОСОБА_3 , викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими, та в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, накладеного 22.03.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, №760/5182/17 щодо вказаного автомобіля, відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 22.03.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/5182/17, скасувавши арешт, накладений на автомобіль марки HONDA CROSSTOUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1