Справа № 729/375/25
1-кп/729/79/25 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобровиця кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 15.01.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня , одруженого, не працюючого , в порядку ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участі :прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановами Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.12.2020 року провадження №3/729/422/20 справа №729/1230/20, від 30.03.2021 року провадження №3/729/145/21 справа №729/275/21, та постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.11.2023 року провадження №3/734/2753/23 справа №734/4319/23 - визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Також постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2024 року провадження №3/0285/1117/24 справа №285/ 966/ 24, яка набрала законної сили 24.06.2024 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі двох тисяч чотирихсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 ( сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Однак, 14.01.2025 року о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3 будучи позбавленим права керування транспортними засобами, з метою проїхати з залізничного вокзалу до місця проживання та невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Санг Йонг» з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Незалежності, поблизу господарства №75, що в с. Кобижча Ніжинського р-ну Чернігівської області, де і був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції ВП№2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Тим самим, ОСОБА_3 умисно не виконав постанову Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2024 року провадження №3/0285/1117/24 справа №285/966/24, яка набрала законної сили 24.06.2024 року та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння, які викладені у обвинувальному акті, пояснив , що він знав про те , що позбавлений права керування транспортними засобами , проте вимушений був їхати , так як йому необхідно було в лікарню. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого та процесуальних документів щодо досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 382 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, його характер, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, проходив військову службу по мобілізації , в порядку ст.89 КК України є особою не судимою , на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав та щиро розкаявся, а також бажання і можливість стати на шлях виправлення.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_3 не настало тяжких наслідків.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. Ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, досудову доповідь, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе , та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України в виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання та встановленням іспитового строку , а також з покладенням на нього обов"язків , передбачених ст.76 КК України.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.371,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати виннним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 ( один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1