Справа № 761/2680/24
Провадження № 1-кп/761/2033/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002385 від 28 листопада 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час перебуваючого в ДУ «Київський слідчий ізолятор», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002385 від 28 листопада 2023 року.

Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу останньому не вбачається, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 . Зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором в клопотанні є необґрунтованими. Також просила врахувати, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання у м. Києві та застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід, зокрема у вигляді застави або домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зважаючи на відсутність ризиків, оскільки переховуватись від суду його підзахисний наміру не має, а свідки вже всі допитані.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисників та заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід.

Заслухавши сторін кримінального провадження, перевіривши його матеріали, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_3 такий захід забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, ОСОБА_3 на даний час на законних підставах утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з тим, що, на переконання суду, продовжують існувати реальні ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

У той же час судом враховано, що наявність постійного місця проживання у обвинуваченого ОСОБА_3 беззаперечно не може в повній мірі бути стримуючим фактором в запобіганні вищевказаним ризикам.

Доводи сторони захисту, що ризики, заявлені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, нічим не доведені, судом не приймаються до уваги, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу або в майбутньому.

Вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків її неправомірної процесуальної поведінки та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Водночас, у відповідності до положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин.

При цьому суд враховує, що захисниками не наведені нові суттєві обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які б свідчили про суттєве зменшення чи зникнення раніше встановлених ризиків.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1