УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000268 від 07.03.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказано, Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000268 від 07.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.04.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У період часу з 15 год. 20 хв. до 19 год. 28 хв. 29.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2025, слідчим проведено обшук автомобіля марки «Renault Talisman», коричневого кольору, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено, з-поміж іншого, 31 купюра номіналом по 1000 гривень, 48 купюр номіналом по 500 гривень, 3 купюри номіналом по 200 гривень, 3 купюри номіналом по 20 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 5 Євро, загальна сума вилучених грошових коштів 55 665 гривень та 5 Євро.

Окрім цього встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 є власницею автомобіля марки «KIA SPORTAGE», сірого кольору, державний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваній майно на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Підозрювана підтримала позицію захисника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Судом встановлено, 29.04.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено додаткове покарання у виді застосування конфіскації майна.

У період часу з 15 год. 20 хв. до 19 год. 28 хв. 29.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2025, слідчим проведено обшук автомобіля марки «Renault Talisman», коричневого кольору, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено, з-поміж іншого, 31 купюра номіналом по 1000 гривень, 48 купюр номіналом по 500 гривень, 3 купюри номіналом по 200 гривень, 3 купюри номіналом по 20 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 5 Євро, загальна сума вилучених грошових коштів 55 665 гривень та 5 Євро.

Окрім цього встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 є власницею автомобіля марки «KIA SPORTAGE», сірого кольору, державний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , що підтверджується реєстраційною карткою на транспортний засіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК). Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду.

Виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, майно, яке за вироком суду може бути конфісковано, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, заявлені підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також, слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- вилучене в ході обшуку автомобіля марки «Renault Talisman», коричневого кольору, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується підозрювана ОСОБА_4 , грошові кошти на загальну суму 55 665 гривень та 5 Євро;

- автомобіль марки «KIA SPORTAGE», сірого кольору, державний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , власником якого є підозрювана ОСОБА_4 ;

із забороною користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказане майно.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1