Справа № 738/1012/25
№ провадження 1-в/738/173/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14 травня 2024 року за ч.4 ст.402, із застосуванням ст.69 КК України, до 3 років позбавлення волі, на даний час він відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, залучається до робіт з благоустрою установи, з 09 вересня 2024 року працевлаштований робітником по виготовленню МПП, поставлені перед ним обов`язки виконує сумлінно та старанно, норми виробітку виконує в повному обсязі, вважає, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, а саме на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі виправними роботами.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, додатково пояснив, що в Менській ВК (№91) відбуває покарання з 24 серпня 2024 року, де характеризується позитивно, весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі працевлаштований, за сумлінне ставлення до обов`язків працівника МПП 15 травня 2025 року отримав заохочення, стягнень не має, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Захисник підтримав подане його підзахисним клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на позитивну характеристику ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі та висновок щодо ступеня його виправлення, наданий ДУ «Менська ВК (№91)» під час розгляду справи.

Представник установи виконання покарання вважає, що клопотання засудженого про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами, задоволенню не підлягає та в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» з 24 серпня 2024 року, працевлаштований працівником по виготовленню МПП з 09 вересня 2024 року, до роботи ставиться добре, на час настання пільги, передбаченої ст.82 КК України, заохочень не мав, а тому з урахуванням його характеризуючих даних та висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 09 березня 2025 року, згідно з яким він набрав 60 балів, комісією установи виконання покарань 14 березня 2025 року прийнято рішення про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України. На даний час вирішення питання про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі виправними роботами є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами, оскільки останній лише розпочинає шлях виправлення, але не став на шлях виправлення.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14 травня 2024 року, який набрав законної сили 14 червня 2024 року, за ч.4 ст.402 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 14 травня 2024 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 14 вересня 2023 рок до 13 травня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого від 18 квітня 2025 року та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 14 травня 2024 року.

За час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» порушень режиму утримання не допускав, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 24 серпня 2024 року відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де установленого порядку відбування покарання не порушує, розпорядку дня дотримується, заохочень та стягнень не має.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №7 від 14 березня 2025 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення, рішення прийнято одноголосно. Засуджений був ознайомлений з вищевказаним рішенням комісії та порядком його оскарження, рішення не оскаржував.

На час прийняття рішення про відмову в застосуванні пільги, передбаченої ст.82 КК України, комісією ДУ «Менська ВК (№91)» було враховано характеристику засудженого ОСОБА_2 , затверджену начальником ДУ «Менської ВК (№91)» ОСОБА_7 14 березня 2025 року, з якої вбачається, що засуджений за час відбування покарання порушень не допускає, заохочень та стягнень не має, та висновок щодо ступеня виправлення засудженого від 09 березня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_2 отримав 60 балів, що вказує на те, що він не став на шлях виправлення (не довів свого виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.

Судом встановлено, що після відмови в застосуванні пільги, передбаченої ст. 82 КК України, та під час судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами, останній 15 травня 2025 року за дотримання встановлених правил поведінки, сумлінне ставлення до обов`язків працівника МПП отримав заохочення у вигляді подяки начальника установи виконання покарань.

З рапортів в.о. начальника відділення СПС №3 ОСОБА_8 від 14 травня 2025 року та помічника начальника (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) ОСОБА_9 вбачається, що засуджений ОСОБА_2 з 09 вересня 2024 року працевлаштований у майстерні установи та надає послуги по виготовленню МПП, трудову дисципліну та правила техніки безпеки не порушує, постійно удосконалює власні професійні навички, до виконання покладених на нього обов`язків ставиться добросовісно та сумлінно, усі доручення виконує вчасно, якісно та у визначені строки, проявляючи завзяття та ініціативу, із засудженими та представниками адміністрації ввічливий та тактовний.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_2 , який надійшов до суду 28 травня 2025 року, з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА», отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений отримав 76 балів, що вказує на те, що він став на шлях виправлення (довів свого виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.

В матеріалах справи міститься гарантійний лист, виданий ФОП ОСОБА_10 , з якого вбачається, що він гарантує працевлаштування ОСОБА_2 на посаду мийника транспортних засобів із заробітною платою 8100 грн; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_10 ; витяг з реєстру платників єдиного податку №1124; штатний розпис ФОП ОСОБА_10 на 2025 рік, що підтверджує наявність посади мийника транспортних засобів з окладом 8100 грн; повідомлення Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області №1506/37/7/1-25 від 17 квітня 2025 року, з якого вбачається, що під час перевірки щодо можливості працевлаштування у ФОП ОСОБА_10 на посаді мийника транспортних засобів з посадовим окладом 8100 грн після його звільнення з міць позбавлення волі, така інформація підтвердилась.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Отже, законодавцем визначено, що заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Статтею 57 КК України визначено межі строків покарання у виді виправних робіт від шести місяців до двох років та вказано категорії осіб, до яких не можуть бути застосовані виправні роботи.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст.9 КВК України.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину у ДУ «Менська виправна колонія (№91)» з 24 серпня 2024 року, де розпорядку дня дотримується, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, з 09 вересня 2024 року працює працівником по виготовленню МПП, з дня залучення його до праці по день звернення до суду з даним клопотанням (з 09 вересня 2024 року до 06 травня 2025 року) жодного разу не заохочувався.

В матеріалах особової справи містяться відомості про те, що на комісії установи протоколом №7 від 14 березня 2025 року ОСОБА_2 відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

На думку суду, отримання після рішення комісії одного заохочення 15 травня 2025 року, не може свідчити, що засуджений протягом такого короткого проміжку часу став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги у вигляди заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами, оскільки висновок суду про те, що засуджений став на шлях свого виправлення повинен ґрунтуватися не на характеризуючих даних особи, за період, що безпосередньо передує розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З приводу висновку щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого засуджений ОСОБА_2 отримав 76 бали, який був зроблений вже під час розгляду даного клопотання з урахуванням отриманого заохочення, то, на думку суду, такий висновок є лише підставою для представлення його до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Прийняття рішення про заміну покарання або невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позитивні зміни в поведінці засудженого, дотримання ним розпорядку дня, відсутність стягнень та отримання одного заохочення у травні 2025 року свідчать про те, що останній лише стає на шлях виправлення, а не доводить того, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, беручи до уваги характеризуючи дані засудженого за весь час відбування ним покарання, ту обставину, що засуджений отримав лише одне заохочення вже під час судового розгляду даного клопотання, суд дійшов висновку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами.

Керуючись статтями 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 03 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1