Провадження № 1-кп/643/1055/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025

Салтівський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000316 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно працевлаштованого ТОВ «СЕЗІМ» на посаді головного енергетика, раніше судимого 22.10.2024 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200-ти годин громадських робіт, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений 22.10.2024 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

ОСОБА_2 отримавши копію вироку Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року, який набрав законної сили 22.11.2024 року, погоджуючись із встановленими судом обставинами та мірою покарання, не оскаржував його в апеляційному порядку. Також ОСОБА_2 був присутній у відкритому судовому засіданні під час оголошення вироку та дізнався про покладення на нього судом покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

02.12.2024 року вказаний вирок суду від 22.10.2024 року разом з розпорядженням про його виконання надійшов для виконання у Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

30.12.2024 року ОСОБА_2 з`явився за викликом до Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідками за ухилення від відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що ОСОБА_2 надав письмову розписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, ЗО. Згідно вказаного направлення ОСОБА_2 повинен був приступити до відбування покарання з 31.12.2024 року.

31.12.2024 року ОСОБА_2 до відпрацювання громадських робіт не приступив, до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області для відбування покарання не з`явився без поважних причин.

Так, ОСОБА_2 вирішив стати на шлях умисного ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та діючи з прямим умислом, спрямованим на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, відповідно до положень ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області для відбуття покарання у вигляді громадських робіт, в період з 31.12.2024 року по 07.04.2025 року не з`являвся, будучи тимчасово непрацездатним через захворювання лише в період з 29.01.2025 по 07.02.2025 у період перебування на амбулаторному обстеженні та лікуванні у лікаря-терапевта ФОП ОСОБА_3 , тим самим умисно ухилявся від відбування покарання.

07.04.2025 ОСОБА_2 , після ухвалення рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення видів безоплатних робіт суспільно ко-рисних (громадських робіт)» та погодження переліку об`єктів, на яких засуджені особи повинні виконувати ці роботи, у місті Харкові у 2025 році №131 від 19.03.2025 року, уповноваженим працівником Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області/повторно видано направлення для відбування призначеного вищенаведеним вироком суду покарання до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області, за яким ОСОБА_4 повинен приступити до відбування покарання з 08.04.2025 року.

08.04.2025 року ОСОБА_2 прибув до Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області, де співробітником Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області був ознайомлений із графіком відбування громадських робіт, складеним на квітень 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 повинен був відпрацьовувати громадські роботи на території ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області з 08.04.2025 по 30.04.2025 по 4 години в день, окрім вихідних днів.

08.04.2025 року ОСОБА_2 приступив до виконання громадських робіт на території ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області і відпрацював 4 години з призначених судом 200-та годин.

З 09.04.2025 та дотепер ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переслідуючи мету, спрямовану на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, більше не з`явився для відбування покарання визначеного йому судом, не повідомляв працівників Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області та відповідального працівника ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області про причини невиходу для відпрацювання громадських робіт.

Так, ОСОБА_2 став на шлях умисного ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та діючи з прямим умислом, спрямованим на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, відповідно до положень ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області для відбуття покарання у вигляді громадських робіт, в період з 09.04.2025 та дотепер не з`являвся, будучи тимчасово непрацездатним через захворювання лише в період з 11.04.2025 по 22.04.2025 у період перебування на амбулаторному обстеженні та лікуванні в КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» та у лікаря-терапевта ФОП ОСОБА_3 , тим самим умисно ухилявся від відбування покарання, а також в період з 06.05.2025 по 16.05.2025, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського НАМИ України», та у період з 23.07.2025 по 31.07.2025, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ № 30» ХМР.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомленим щодо необхідності відбування призначеного йому судом покарання у вигляді 200-та годин громадських робіт, з порядком та умовами відбування покарання, будучи попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, у порушення умов відбування покарання, будучи працездатним та не маючи медичних протипоказань, умисно, без поважних причин, у період часу: з 31.12.2024 по 28.01.2025, з 08.02.2025 по 07.04.2025, з 09.04.2025 по 10.04.2025, з 23.04.2025 по 05.05.2025, з 17.05.2025 по 22.07.2025, з 01.08.2025 по теперішній час, маючи реальну можливість його відбути, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на відпрацювання громадських робіт у ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, систематично не з`являвся, відпрацювавши лише 4 години з призначених йому судом 200-та годин, чим умисно вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України - у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом було перевірено обставини, які були встановлені органом досудового розслідування та вказані ним у обвинувальному акті разом з доданими до нього матеріалами, в яких міститься зокрема, заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складену у присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, оскільки учасники судового провадження не заперечують обставини, встановлені органом досудового розслідування, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 як кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Підстави розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами, ухвалює провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, виходячи з наступного.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_2 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Призначення покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України відсутні.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує: характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесений до категорії кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше судимий; відсутність, що пом`якшують та обтяжують покарання, офіційне працевлаштування обвинуваченого, одружений, з вищою освітою.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді двох років пробаційного нагляду.

На думку суду, призначене покарання ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінально караного діяння та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, у матеріалах справи наявний вирок Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року, яким ОСОБА_2 призначене покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200-ти годин громадських робіт, покарання за яким ним відбуте частково у розмірі 4 годин. Не відбуте покарання становить 196 годин громадських робіт.

ОСОБА_2 вчинив новий злочин після постановлення вироку але до повного його відбуття.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають 8 годин громадських робіт. І одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Проте ст.72 КК не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду.

Разом з тим, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.12.2024 у справі № 335/1211/23, згідно якої співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: - за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч.1 ст.72 КК; - з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК.

За приписами ч. 1 ст. 72 КК менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи, зокрема, з такого їх співвідношення:

- пункти 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, вісім годин громадських робіт.

Оскільки обвинувачений не відбув покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року у вигляді 196 годин громадських робіт, дане покарання необхідно перевести в більш суворе покарання, а саме в пробаційний нагляд.

Отже, 196 годин громадських робіт відповідає 24 дням пробаційного нагляду.

За змістом висновків Верховного Суду, викладених у зазначеній вище постанові, вбачається, що при призначенні остаточного покарання у такому випадку слід вибирати співвідношення, яке є більш сприятливе для обвинуваченого.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років 1 дня пробаційного нагляду.

Згідно п.1-3 ч.2 та п.4. ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, позаяк відповідний клопотань до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року, призначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) дня пробаційного нагляду.

Згідно п.1-3 ч.2 та п.4. ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно з ч.1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому, що за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1