Справа № 944/2233/25
Провадження №1-кс/944/327/25
29.05.2025 рокум.Яворів
Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
адвокат ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України, в обґрунтування якої зазначив, що 30.04.2025 ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, в порядку ст. 214 КИК України, на офіційну електрону поштову адресу.
Станом на час звернення до суду, будь які відомості щодо реєстрації або розслідування кримінального провадження відсутні.
Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.
Від адвоката ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду скарги без його участі.
Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши обставини, які викладені в скарзі, та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.
В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_3 , зокрема, зазначає, що в діях вчинених ОСОБА_6 , вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 cт. 383 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.
Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».
Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 звернувся до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області із повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від у якому було зазначено відомі заявнику фактичні обставини, що, на його думку, вказують на вчинення кримінального правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України.
Разом з тим вказане звернення скеровано ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області 16.05.2025.
Враховуючи порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст.115 КПК України, вимоги ст.214 КПК України, вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення повинні були бути внесені до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви.
Аналізуючи матеріали справи, можна констатувати, що в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення наявний короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тому її можна вважати належною правовою підставою для вжиття органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.
Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за повідомленням ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 до ЄРДР (24 години) сплинув.
Разом з тим, уповноваженою особою Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, в порушення наведених вимог закону (ч.1 ст.214 КПК України), відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.
Яворівським РВП ГУНП у Львівській області відомості та докази на спростування такої обставини на момент розгляду скарги не надано.
Відтак, передбачений кримінальним процесуальним законом строк на внесення відомостей до ЄРДР, а також строк на надання заявнику витягу з ЄРДР пропущений.
Таким чином, дії уповноважених осіб Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України і згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.
Слід звернути увагу на те, що формулювання положень ст.ст. 214, 303 КПК України однозначно вказують на необхідність задоволення скарги на бездіяльність у формі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зважаючи на встановлені обставини, що викладені у тексті даної ухвали.
При цьому враховується, що п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.
Водночас слідчий суддя звертає увагу на рекомендації, викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, де висловлено позицію про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Таким чином, дії уповноважених осіб Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України і згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.
Разом із цим, вирішуючи обґрунтованість решти вимог заявника, слідчий суддя дійшов висновку про їх передчасність, оскільки відсутній предмет розгляду (постанова про відмову у визнанні потерпілим).
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 задовольнити частково.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 214, ст.ст. 220, 303, 304 КПК України слідчий суддя,
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.
Зобов`язати посадових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області уповноважених на реєстрацію відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які викладені в повідомленні адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення та надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В решті вимоги скарги - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1