Справа № 333/4992/22
Провадження № 1-кс/333/1754/25
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування (в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303, ст. 304 КПК України) в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.12.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2025 року адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування (в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303, ст. 304 КПК України) в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.12.2019 року, в якій просить скасувати постанову заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 30.12.2024 року про відмову у задоволенні клопотання від 10.05.2022 року, зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.12.2019 року, вчинити одну з дій, передбачених ст. ст. 276-278 та ч. 2 ст. 283 КПК України в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.12.2019 року, встановивши для цього граничний розумний строк у два місяці з моменту винесення відповідної ухвали. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що першим СВ (з дислокацією у м. Мелітополі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.02.2019 року за фактом завідомо незаконного затримання ОСОБА_3 та перевищення службових повноважень детективами Національного антикорупційного бюро України та співробітниками Управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро України, яке супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Запорізької обласної прокуратури. Потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 . З огляду на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється з 2019 року, тривалий час поза межами розумних строків, а щодо осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, до теперішнього часу не вчинено дій щодо повідомлення про підозру цих осіб, хоча кримінальне провадження не є складним та багатоепізодним, а зібрані докази дають підстави на вчинення таких процесуальних дій та прийняття відповідного процесуального рішення, сторона потерпілого була вимушена звернутись до керівника Запорізької обласної прокуратури зі скаргою про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, в порядку ст. 308 КПК України. 17.05.2024 року прокурор відділу протидії порушення у правоохоронній та пенітенціарній сфері Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 виніс постанову про відмову у задоволенні зазначеної скарги. 26.06.2024 року слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 постановив ухвалу, якою вищезазначену постанову скасував та зобов`язав керівника Запорізької обласної прокуратури або його першого заступника або заступника відповідно до розподілу обов`язків чи осіб, які виконують їх обов`язки і є прокурорами вищого рівня до прокурорів відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури розглянути належним чином скаргу представника потерпілого від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування. 10.07.2024 року на виконання зазначеної ухвали слідчого судді отримано лист за підписом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 за № 20-2918-19 від 03.07.2024 року про те, що підстав для задоволення скарги не вбачається. 06.11.2024 року слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 постановила ухвалу, якою було скасовано вказане рішення у формі листа за № 20-2918-19 від 03.07.2024 року і зобов`язано керівника Запорізької обласної прокуратури або його першого заступника або заступника відповідно до розподілу обов`язків чи осіб, які виконують їх обов`язки і є прокурорами вищого рівня до прокурорів відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури розглянути належним чином скаргу представника потерпілого від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, з прийняттям рішення у формі постанови, згідно з вимогами положень ст. 110 КПК України. 30.12.2024 року заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 , на виконання зазначеної ухвали суду, виніс постанову про відмову у задоволенні зазначеної скарги. Разом з тим, скаржник вважає, що зазначене рішення було винесено необґрунтовано, без повного та всебічного розгляду мотивів скарги та обставин кримінального провадження, є таким, яке винесено незаконно, без дотримання вимог ст. 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню. Так, сторона потерпілого неодноразово наголошувала на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 2019 року, а матеріали досудового розслідування містять значний обсяг доказів, які надають законні підстави, як для органу досудового розслідування так і процесуальному керівнику, прийняти процесуальні рішення, зокрема, передбачені ст. ст. 111, 276-279 КПК України. 22.07.2022 року представником потерпілого було подано до Запорізької обласної прокуратури клопотання про вчинення дій, що передбачені ст.ст.276-279 КПК України, в порядку ст. ст. 56, 220 КПК України. 28.07.2022 року за результатами розгляду зазначеного клопотання, старшим групи прокурорів, прокурором відділу нагляду за додержання законів при виконання судових рішень у кримінальному провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_11 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. 05.08.2022 року представником потерпілого було подано до Запорізької обласної прокуратури клопотання про вчинення дій, що передбачені ст. ст. 276-279 КПК України, в порядку ст. ст. 56, 220 КПК України. 10.08.2022 року за результатами розгляду зазначеного клопотання, прокурором ОСОБА_11 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. На систематичні, неодноразові звернення представників потерпілого щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні та необхідності здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.02.2019 року, у розумні строки, що становлять два місяці, керівником прокуратури надавались листи з формальними відмовами у їх задоволенні, та із зазначенням, що у провадженні триває процес збору доказів, і це триває останні 2 роки так званого «розслідування». Більш того, 08.03.2024 року представником потерпілого, за результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було встановлено, що останні не містять матеріалів, які свідчать про те, що, щонайменше з липня 2022 року тривають активні дії/процеси на збір доказів у кримінальному провадженні. Більш того, представнику потерпілого було надано для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження лише 2 томи матеріалів, при тому, що станом на 2021 рік під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, таких матеріалів було 5 томів. Крім того, як вбачається з наданих для ознайомлення матеріалів кримінального провадження випливає, що остання слідча дія була проведена ще у липні місяці 2023 року, після чого органом досудового розслідування будь-яких дій на притягнення осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, до теперішнього часу не вчинено. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження містяться усі докази, які підтверджують час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та винуватість осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, форма вини, мотив і мета вчинення яких також підтверджена зібраними доказами у ході досудового розслідування. У матеріалах кримінального провадження наявні усі докази, які підтверджують, що вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_3 були вчиненні встановленими особами, а саме: детективом НАБУ ОСОБА_12 , детективом НАБУ ОСОБА_13 , оперативним працівником НАБУ ОСОБА_14 , оперативним працівником НАБУ ОСОБА_15 . Разом з тим, усі розумні строки на прийняття таких процесуальних рішень, вже завершились, процесуальним керівником такі рішення не приймаються, у зв`язку із чим сторона потерпілого звернулась зі скаргою до керівника Запорізької обласної прокуратури про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, в порядку ст. 308 КПК України. З мотивувальної частини оскаржуваного рішення не вбачається повного змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття та їх обґрунтування, оскільки складається лише з цитуванням положень статей КПК України та висновків щодо дискреційних повноважень прокурора у кримінальному провадженні. Більш того, зі змісту оскаржуваної постанови, вчергове випливає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а текст і зміст є ідентичним постановам, які приймались за результатами розгляду скарг представника потерпілого, які подавались ще у 2022 році. Тобто, подана скарга в порядку ст. 308 КПК України була залишена без належного, обґрунтованого та повного розгляду керівником Запорізької обласної прокуратури, а як наслідок винесення незаконного рішення за результатами такого розгляду. Для потерпілого у кримінальному провадженні «розслідування», у котрому триває вже понад 5 років та 4 місяці, є очевидним, що про додержання розумних строків у ньому не йдеться.

Представник особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, зазначив, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування триває з 2019 року, на даний час зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру, однак ці дії безпідставно не вчинюються, що порушує права потерпілого. Вважає відмову прокурора необґрунтованою, просить вимоги скарги задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 під час розгляду скарги на недотримання розумних строків вивчено матеріали кримінального провадження та не встановлено підстав для задоволення скарги, про що винесено відповідну постанову.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що першим СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000080 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, в якому ОСОБА_3 визнаний потерпілим.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.12.2019 року здійснюється прокурорами Запорізької обласної прокуратури, старший групи прокурорів прокурор ОСОБА_17 .

Відповідно до супровідного листа заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 30.12.2024 року № 20-2918-19, який адресований ОСОБА_18 , на виконання ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2024 року, обласною прокуратурою розглянуто скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_6 від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, відповідно до положень ст. 308 КПК України. За результатами розгляду вищевказаної скарги заступником керівника обласної прокуратури ухвалено відповідне процесуальне рішення. Окрім того, повідомлено, що першим СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, продовжується досудове розслідування кримінального провадження № 0000080 від 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України (а.с. 14).

Постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 30.12.2024 року, яку просить скасувати скаржник, відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 від 10.05.2024 року про складання в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.12.2019 року (вручення) повідомлення про підозру, а саме: детективу НАБУ ОСОБА_12 , детективу НАБУ ОСОБА_13 , оперативному працівнику НАБУ ОСОБА_14 , оперативному працівнику НАБУ ОСОБА_15 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 71 КК України, у розумні строки (а.с. 10-13).

В оскаржуваній постанові заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_19 , вивчивши доводи, зазначені в скарзі, і наявні матеріали кримінального провадження, зазначив, зокрема, що положеннями ст. 36 КПК України закріплено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Не погоджуючись з вказаною постановою від 30.12.2024 року, представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування (в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.

Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно зі ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

З аналізу положень ст. 308 КПК України випливає, що за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків прокурор вищого рівня: надає відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки (у випадку задоволення поданої скарги); письмово повідомляє особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду (у будь-якому випадку).

Положеннями ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2003 від 30.01.2003 року констатовано, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Основна ідея розумних строків полягає в тому, що період досудового розслідування у кримінальному провадженні не може бути невизначеним та свавільним. Саме тому встановлені законом процесуальні строки апріорі вважаються розумними. В іншому випадку під загрозою порушення опиняються права учасників кримінального провадження, у першу чергу інтерес потерпілого у швидкому розслідуванні й судовому розгляді вчиненого щодо нього правопорушення з відшкодуванням завданої шкоди.

Зміст скарги зводиться фактично до того, що на думку скаржника за 5 років 4 місяці (на момент подання скарги) досудового розслідування зібрані достатні докази для підозри конкретнім особам у вчиненні кримінальних правопорушень, однак орган досудового розслідування такої підозри не пред`явив.

Відповідно до ст. 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З досліджених слідчим суддею матеріалів встановлено, що наразі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000080 від 14.02.2019 року за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, в рамках якого проводяться слідчі дії. В матеріалах справи містяться також письмові вказівки прокурора, який здійснює процесуальне керівництво з приводу виконання певних слідчих дій із зазначенням визначених строків.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що в рамках кримінального провадження № 0000080 від 14.02.2019 року за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України систематично здійснюються відповідні слідчі процесуальні дії, а прокурор, який здійснює процесуальне керівництво контролює хід досудового розслідування. При цьому зробити висновок чи достатньо зібрано на даний час доказів для повідомлення про підозру слідчий суддя не може, оскільки не має для цього відповідних повноважень.

Заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 від 30.12.2024 року № 20-2918-19, на виконання ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2024 року, розглянуто скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_6 від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, відповідно до положень ст. 308 КПК України, і за результатами розгляду вищевказаної скарги ухвалено відповідне процесуальне рішення.

Тобто, заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_19 відреагував в належній процесуальній формі на подану представником потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_6 скаргу від 10.05.2024 року, а саме виніс процесуальний документ постанову від 30.12.2024 року про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання виконанню службових обов`язків або прийняття ним незаконного рішення. Межі обґрунтованої критики діяльності прокурора визначаються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Більше того, згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не передбачає повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення прокурора зобов`язувати прокурора вищого рівня вчиняти конкретні дії.

Чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого, прокурора, приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого, прокурора вчинити конкретну дію, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

Отже, щодо вимог представника потерпілого в частині зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.12.2019 року, вчинити одну з дій, передбачених ст. ст. 276-278 та ч. 2 ст. 283 КПК України, встановивши для цього граничний розумний строк у два місяці з моменту винесення відповідної ухвали, то в цій частині скарга також задоволенню не підлягає, оскільки слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору у провадженні на здійснення конкретних процесуальних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, проте він не може переймати на себе функції державного обвинувачення (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Слідчий суддя не вправі у запропонований скаржником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 308 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування (в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303, ст. 304 КПК України) в межах кримінального провадження № 0000080 від 14.12.2019 року відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1