Справа № 138/2016/25
Провадження №:1-кс/138/608/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000119 від 07.03.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устя Бершадського району (тепер Гайсинського району) Вінницької області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 старший слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище клопотанням по кримінальному провадженню №0000119 від 07.03.2025.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленню громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, порушуючи визначений порядок перетину державного кордону, встановлений Законами України «Про державний кордон України» та «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що 9 травня 2025 року Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 строк дії воєнного стану в Україні подовжено на 90 діб, у зв`язку з чим, діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, тобто з корисливих мотивів, за грошову винагороду в сумі 200 доларів США ( за кожну перевезену ним особу), домовився про сприяння незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є військовозобов`язаними, тобто особами в яких обмежено право на виїзд за межі України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод для цього.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою вчинення умисного злочину, вступив у злочину змову із невстановленою особою щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, будучи обізнаним із способами та порядком здійснення перетину державного кордону між Україною та Республікою Молдова, місцями дислокацій мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, тобто з корисливих мотивів, близько 05:00 години 25.07.2025 на автомобілі марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться в його користуванні, прибув у м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, де на нього очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а згодом і у с. Чечельник Гайсинського району Вінницької області, де на нього очікував ОСОБА_8 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Отже, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухаючись зазначеним вище автомобілем прибули в селище Піщанка Тульчинського району Вінницької області, де за вказівкою ОСОБА_4 пересіли у автомобіль під керуванням ОСОБА_10 , щоб здійснити рух у напрямку с. Студене Тульчинського району Вінницької області, яке розташоване на лінії державного кордону з республікою Молдова.

Під час руху до державного кордону України 25.07.2025 о 07:22 годині, а саме по вулиці Гагаріна у селищі Піщанка Тульчинського району Вінницької області автомобіль марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 з пасажирами, був виявлений співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , які припинили його незаконні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб та з корисливих мотивів.

25.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він являється громадянином України та проживає на кордоні з Республікою Молдова, що породжує ризик незаконного перетину кордону підозрюваним для подальшого переховування від органу досудового слідства та суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання від 7 до 9 років позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є зухвала поведінка останнього та вчинення злочину в період дії воєнного стану на території України, що був введений Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 і діє на даний час. Також, ОСОБА_4 будучи допитаним повідомив про те, що він не одружений, офіційно не працює, що може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень з метою подальшого отримання засобів для існування.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, унеможливлюють обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України під час дії воєнного стану в країні орган досудового розслідування вважає, що у разі якщо суд прийде до висновку в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за необхідне визначити заставу, то така застава може бути у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та лише такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.

Сторона обвинувачення вважає, що відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу та такі заходи не є дієвими у даному провадженні та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і дадуть можливість переховуватись підозрюваному та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та наполягав на обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту, оскільки у нього на утриманні двоє дітей, а також не працююча дружина.

Заслухавши прокурора, думку підозрюваного, захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Слідчий суддя встановив, що у кримінальному провадженні на даний час зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 від 25.07.2025 на місці вчинення злочину; протоколом огляду місця події від 25.07.2025, під час якого на місці події виявлено ОСОБА_10 , осіб, яких мали незаконно переправити через державний кордон України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.07.2025, який повідомив обставини вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.07.2025, який повідомив обставини вчинення злочину; протоколом затримання ОСОБА_4 від 25.07.2025 на місці вчинення злочину; протоколом затримання ОСОБА_8 від 25.07.2025 на місці вчинення злочину; протоколом огляду місця події від 25.07.2025 під час проведення якого на місці події виявлено ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру ОСОБА_10 від 25.07.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 25.07.2025.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Сторона захисту заперечуючи проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тривання під вартою та клопотавши про застосування особистого зобов`язання або домашнього арешту не зазначили про підстави за яких суд міг би дійти до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, так само не надали суду жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких підстав для цього.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не може запобігти зазначеним ризикам, а тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді саме тримання під вартою.

Враховуючи те, що вимогам ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також те, що кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.332 КК України є тяжким злочином слідчий суддя приходить до висновку про визначення ОСОБА_4 застави в максимальному розмірі встановленому п.2 ч.3 ст.183 КПК України, а саме 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того, в разі внесення застави ОСОБА_4 необхідно звільнити з-під варти та покласти на нього на строк 60 (шістдесят) днів, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки передбачені пп.1-4, 8 зазначеної статі.

Керуючись ст.12, ч.3 ст.332 КК України,ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 06 год. 49 хв. 23.09.2025.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Визначити заставу ОСОБА_4 у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСА в Вінницькій області, рахунок отримувача UA0000401, Код , Банк ДКСУ, м. Київ, МФО 820 172).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, обов`язки передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4) утриматись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, які будуть покладені на нього, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуватиметься у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дія ухвали закінчується о 06 год. 49 хв. 23.09.2025.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1