Справа № 461/4053/25
Провадження № 1-кс/461/3417/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27.05.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, навчається в аспірантурі Київського національного університету фінансів, фізичної-особи підприємця, розлученого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в:

27.05.2025 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду на першу вимогу; 2) не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, зокрема з ОСОБА_8 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовує тим, що cлідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.05.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, всупереч вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16 квітня 2025 року №4356-IX, надав поради та вказівки щодо незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом виготовлення та оформлення фіктивних медичних документів дружині ОСОБА_8 з визначенням діагнозу, який відповідно до Наказу МОЗ України від 01.10.2013 №845 «Про систему онкологічної допомоги населенню України», Наказу МОЗ України від 25.04.2012 №311 «Про затвердження Порядку надання паліативної допомоги», визначений як такий, що потребує опіки, що надало б можливість ОСОБА_8 супроводжуючи дружину, безперешкодно перетнути державний кордон України, за що одержав грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США, що мало місце за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі- Указ Президента України ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, який діє по даний час.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення адміністрації Державної прикордонної служби України №23-61122/0/6-22 від 24.02.2022, прийнятого відповідно до Указу Президента України, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

ОСОБА_5 , знаючи, що згідно абзацу 1 п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, вирішив сприяти ОСОБА_8 у перетині державного кордону України за грошову винагороду.

Так, ОСОБА_5 в квітні 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленими особами, під час побутової розмови із ОСОБА_8 , запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 16 000 доларів США своє сприяння в незаконному переправленні його через державний кордон України, шляхом виготовлення через фіктивних медичних документів його дружині ОСОБА_9 з нібито наявним у неї онкологічним захворюванням та необхідністю її супроводження за межі України.

У подальшому 09.05.2025 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у заздалегідь обумовленому ним місці, а саме поруч із закладом «Кафе-Бар», що за адресою: м. Львів, вул. Саксаганського, 8, повторно висловив пропозицію ОСОБА_8 щодо сприяння йому за грошову винагороду в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США у незаконному перетині державного кордону України, шляхом виготовлення його дружині ОСОБА_9 фіктивних медичних документів щодо наявності у неї онкологічного захворювання та необхідності її супроводу за межі України, при цьому повідомив щодо подальшого надання ОСОБА_10 порад та вказівок з приводу перетину державного кордону України, зазначення пункту пропуску та видачі фіктивних медичних документів безпосередньо вже перед виїздом, а також про необхідність передачі йому вказаної суми грошових коштів до моменту початку виготовлення медичних документів.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_8 через держаний кордон України, 26.05.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, з корисливих мотивів, організував зустріч за адресою: АДРЕСА_3 , де отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 26.05.2025 становило 664000 гривень за сприяння у незаконному перетині ОСОБА_10 державного кордону України, шляхом виготовлення його дружині ОСОБА_9 фіктивних медичних документів щодо наявності у неї онкологічного захворювання та необхідності її супроводу за межі України, надання порад та вказівок з приводу подальшого перетину державного кордону України, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США вилучено.

З огляду на вище наведене, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ґрунтовно підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рава Руська, Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, депутатом, адвокатом та нотаріусом не являється.

26.05.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усунення перешкод, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 25.04.2025, рапортом про вчинення кримінального правопорушення, рапортом виконаного доручення на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України, протоколами допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протоколом ідентифікації грошових коштів, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В свою чергу вищевказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням, оскільки вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підставою вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ст 177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція статті якого передбачає покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що вже само по собі може бути підставою та мотивом підозрюваного до втечі.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що за місцем здійснення службової діяльності, а також за місцем проживання останнього можуть зберігатись речі та документи, які в подальшому матимуть доказове значення здійснення злочинної діяльності ОСОБА_5 , а в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, такі можуть бути знищені, або їхній зміст видозмінений.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Окрім цього ОСОБА_8 , являється особою, на котру ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настане у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може здійснювати тиск, з метою змусити змінити надані в ході проведення досудового розслідування покази з метою уникнення покарання.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винним, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, оцінюючи особу підозрюваного, характер, тяжкість та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини його вчинення враховуючи наявність вищевказаних ризиків, вважає щодо підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває наступне рухоме майно: автомобілі Skoda Octavia 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ; Skoda Octavia 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 ; Skoda Fabia 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова: НОМЕР_6 ; Skoda Fabia 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова: НОМЕР_8 .

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також, заздалегідь обумовлену суму грошових коштів за незаконне переправлення військовозобов`язаного ОСОБА_8 через державний кордон України у сумі 16 тисяч доларів США, а також те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, сторона обвинувачення вважає, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 гривень.

Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, у такому наведених, просив задовольнити клопотання в повному обсязі. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу, просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що органом досудового розслідування не надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, оскільки відсутні докази виготовлення останнім будь-яких документів з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України. Також вважає, що органом досудового розслідування не доведені ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного та такі є лише припущеннями.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив у випадку застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшити розмір застави, оскільки розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні є для нього непомірним. Додатково пояснив, що з вищою освітою, навчається в аспірантурі Київського національного університету фінансів, є фізичною-особою підприємцем, здає автомобілі в оренду, має нестабільний дохід, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи від 26.05.2025, ОСОБА_5 26.05.2025 о 13:20 год. затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усунення перешкод, вчинених за попередною змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно змісту статтей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 06.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості у кримінальному провадженні №0000093, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України;

- рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ у Львівській області від 25.04.2025 про виявлення кримінального правопорушення;

- заяву ОСОБА_8 від 25.04.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.05.2025;

- протоколи додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 13.05.2025, 21.05.2025, 26.05.2025;

- протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 26.05.2025;

- протокол огляду, ідентифікації, вручення грошових коштів та імітаційних засобів від 26.05.2025,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо покликань сторони захисту на невірну кваліфікацію дій підозрюваного слідчий суддя зазначає, що правильність кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні подальшого досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, незаконно перетнути державний кордон) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також, слідчим суддею враховуються обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 пред`явлено підзору, які свідчать про наявність ризику переховування та втечі, в тому числі за межі території України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких повинен був бути реалізований злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

На думку слідчого судді існує ризик впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Окрім цього, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 являється особою, на котру ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настане у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення може здійснювати тиск, з метою змусити змінити надані в ході проведення досудового розслідування покази з метою уникнення покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, якому станом на день розгляду клопотання виповнилося 27 років, такий з вищою освітою, навчається в аспірантурі Київського національного університету фінансів, фізична-особа підприємець, займається здачею автомобілів в оренду, має нестабільний дохід, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, раніше не судимий, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання від 26.05.2025, ОСОБА_5 був затриманий 26.05.2025 о 13:20 год. в порядку ст.208 КПК України, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного чи його родичів не обґрунтований.

Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий є фізичною-особою підприємцем, займається здачею автомобілів в оренду, має нестабільний дохід, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у власності такого перебувають автомобіль марки «Skoda Octavia», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Skoda Octavia», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Skoda Fabia», 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова: НОМЕР_6 ; автомобіль марки «Skoda Fabia», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова: НОМЕР_8 , та вважає, що достатньою для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, - тобто до 13:20 год. 24.07.2025, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 гривень (триста дві тисячі вісімсот гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду UA0000757 , банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 27.07.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі з ОСОБА_8 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1