КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4233/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.05.2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.04.2025 року у справі № 759/8557/25 за адресою: АДРЕСА_1, а саме: генератор марки «Gude» GSE 5501 DSG, ART№ 40588, order 79678 в кількості 11 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE7500DSH в кількості 7 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE6700DSH в кількості 12 одиниць.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що висновки слідчого судді про невідповідність вилученого майна ознакам речових доказів є безпідставними, оскільки згадане майно визнано речовим доказом у встановленому законом порядку та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а наведені у клопотанні стороною обвинувачення фактичні обставини кримінальних правопорушень з урахування долучених доказів містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що згадане майно є доказом кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється розслідування.

Прокурор посилається на те, що не накладення арешту на вищевказане майно може спричинити знищення чи приховування доказів у кримінальному провадженні, яке розслідується.

В судове засідання прокурор не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час призначеного судового розгляду. Власника майна фактично встановлено не було. Разом з тим, від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що службові особи Дніпропетровської міської ради, діючи за попередньою змовою із службовими особами окремих суб`єктів підприємницької діяльності, зловживаючи своїм службовим становищем в умовах військового стану, розтратили і заволоділи коштами місцевого бюджету під час виконання робіт з благоустрою та будівництва.

Так зазначено, що Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради () упродовж 2022-2024 років через електронну систему публічних закупівель «Prozorro» у ТОВ «МД Груп Компані» () закуплено послуги з благоустрою населених пунктів на загальну суму понад 1,5 млрд грн.

Аналітичним дослідженням фінансово-господарської діяльності Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради по взаємовідносинах із ТОВ «МД Груп Компані», проведеним ГУДПС у Дніпропетровській області 09.04.2024, встановлено, що одним із основних постачальників товарів (послуг) в адресу ТОВ «МД Груп Компані» є ТОВ «Віола Торг» (), яка за період з 31.01.2022 по 22.12.2023 надала для ТОВ «МД Груп Компані» товари та послуги (у т.ч. послуги з благоустрою населених пунктів) на загальну суму 120 461 062,90 гривень (без урахування ПДВ).

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних указані послуги з благоустрою населених пунктів - утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів та ліквідації стихійних сміттєзвалищ, ТОВ «Віола Торг» закупило у низки суб`єктів господарювання, в яких відсутні податкові накладні на послуги з оренди автотранспортних засобів та дані щодо придбання послуг з оренди автотранспортних засобів у неплатників ПДВ, зокрема ТОВ «Фьост Ло Груп» (), ТОВ «Сайталектор» (), ТОВ «Н-Вектор» (), ТОВ «Молтол» (), ТОВ «Мереніз» (колишня назва «Інвес-Сторс») (), ТОВ «Буд Альянс Компані» (), ТОВ «ФГХ» (), ТОВ «Коленвл» (колишня назва «Кселнейт Плюс») (), ТОВ «Юнігруп Трейд» (), ТОВ «Компанія Кондорт» (), ТОВ «Констамоніт» (код 44464702) та інших, діяльність яких за цих обставин спрямована на здійснення господарських операцій, пов`язаних з наданням вигоди третім особам, що вказує на «фіктивність» їх фінансово-господарської діяльності.

Зазначено, що ТОВ «МД Груп Компані» фактично підконтрольна «братам ОСОБА_7» - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які через підконтрольних осіб здійснюють керівництво господарською діяльністю цих підприємств та які організували ланцюг безпідставного перерахування коштів місцевих бюджетів на рахунки підконтрольних підприємств з подальшим їх виведенням у «тіньовий» сектор економіки (легалізацію).

Проведеними процесуальними діями зазначено, що до вчинення розслідуваного злочину може бути причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є довіреною особою організатора «конвертаційного центру» ОСОБА_10 . Також установлено, що ОСОБА_9 має рідного брата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в період з 2022-2023 рр. був засновником ТОВ «Віола Торг» (), через який ТОВ «МД Груп Компані» укладали договори на роботи та послуги та подальшому виводили грошові кошти у «тіньовий» сектор економіки (легалізацію).

Під час досудового розслідування 14.05.2025 року на підставі ухвал слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва проведено обшуки у місці здійснення кримінально протиправної діяльності, в ході яких виявлено речі та предмети, які можливо отримані внаслідок здійснення кримінальної протиправної діяльності, які тимчасово вилучені, а саме:

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 24.04.2025 року у справі № 759/8557/25 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1, вилучено:

1) Генератор марки «Gude» GSE 5501 DSG, ART№ 40588, order 79678 в кількості 11 одиниць;

2) Генератор марки Zipper, Zi-STE7500DSH в кількості 7 одиниць;

3) Генератор марки Zipper, Zi-STE6700DSH в кількості 12 одиниць;

Під час проведення обшуку жоден із представників наявних на момент обшуку підприємств не зміг пояснити походження вказаних генераторів та надати будь-яке підтвердження їх походження.

Вказані генератори постановою старшого слідчого в ОВС ОСОБА_13 від 15.04.2025 року визнано речовими доказами.

19.05.2025 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України, на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.04.2025 року у справі № 759/8557/25 за адресою: АДРЕСА_1, а саме: генератор марки «Gude» GSE 5501 DSG, ART№ 40588, order 79678 в кількості 11 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE7500DSH в кількості 7 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE6700DSH в кількості 12 одиниць, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на вищевказані генератори, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що генератори, які вказані у клопотанні, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, сторона обвинувачення повинна була зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, вищевказані генератори постановою старшого слідчого в ОВС ОСОБА_13 від 15.04.2025 року визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Крім того прокурор у клопотанні зазначила обставини вчинення кримінальних правопорушень та надала достатню на її думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя має самостійно перевірити та встановити з сукупності наданих матеріалів, чи відповідає таке майно ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000129 від 14.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1, а саме: генератор марки «Gude» GSE 5501 DSG, ART№ 40588, order 79678 в кількості 11 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE7500DSH в кількості 7 одиниць; генератор марки Zipper, Zi-STE6700DSH в кількості 12 одиниць, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4