Справа № 347/752/21
Провадження № 11-кп/4808/32/25
Категорія ч. 1 ст. 199 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000165 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

- за ч.1 ст. 199 КК України - три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Іспитовий строк ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом, визнано доведеним факт, що обвинувачений ОСОБА_8 незаконно придбав з метою збуту, зберігав з цією метою, транспортував з метою збуту, а також збув незаконно виготовлені алкогольні напої. Крім того, ОСОБА_8 придбав, зберігав, перевіз з метою використання при продажі товарів, збуту, а також збув підроблені марки акцизного податку.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

На початку серпня 2020 року у ОСОБА_8 , який не був зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності у законному порядку та не мав відповідних дозволів (ліцензії), якими встановлювався порядок виробництва й обігу підакцизних товарів, виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв з підакцизними марками.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою власного збагачення, у невстановленому місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах придбав незаконно виготовленні алкогольні напої з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої з метою збуту, які зберігав по місцю свого проживання з метою збуту та в подальшому, транспортуючи їх на власному автомобілі марки «Skoda» модель «ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1 , збував жителям Івано-Франківської області.

Зокрема, 13.08.2020 року ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, на власному автомобілі марки «Skoda» модель «ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1 , транспортуючи, привіз з метою збуту одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Забава Мисливська», одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Пшенична» та одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «GOLD» із спиртовмісними рідинами всередині, з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої, на автозаправку «GOG», що знаходиться за адресою: вул. Дружби, 84, м. Косів Івано-Франківської області, які цього ж дня о 15 год. 00 хв. із свого автомобіля незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 160 (сто шістдесят) гривень.

Після цього, 21.08.2020 року ОСОБА_11 звернувся у поліцію із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та добровільно видав працівникам поліції одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Забава Мисливська», одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Пшенична» із спиртовмісними рідинами всередині, з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/11/3-344МРВ/20 від 09.10.2020 року надані на дослідження рідини в двох скляних пляшках ємністю по 0,5 л кожна з написами на етикетках «Пшенична» та «Забава мисливська» є спиртовмісними рідинами, вміст етилового спирту в яких становить 42,0% об. та 35,0% об. Надані рідини в двох скляних пляшках за органолептичними показниками та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2020 року ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут незаконно придбаних алкогольних напоїв, на власному автомобілі марки «Skoda» модель «ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1 , транспортуючи привіз з метою збуту двадцять скляних пляшок ємністю по 0,5 л кожна торгової марки «Пшенична» та двадцять скляних пляшок ємністю по 0,5 л кожна торгової марки «Житня сльоза» із спиртовмісними рідинами в середині, з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої, на автозаправку «GOG», що знаходиться за адресою: вул. Дружби, 84, м. Косів Івано-Франківської області, які цього ж дня близько 18 год 35 хв із свого автомобіля незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 1900 (тисячу дев`ятсот) гривень.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/11/3-349МРВ/20 від 09.10.2020 надані на дослідження рідини в двадцяти скляних пляшках ємністю по 0,5 л з написами на етикетках «Пшенична» є спиртовмісними рідинами, вміст етилового спирту в яких становить 39,4%об., які за органолептичними показниками (наявністю сторонніх домішок, запахом) та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Крім того, упродовж серпня-вересня 2020 року ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою використання при продажу товарів підроблені марки акцизного податку на алкогольні напої, а також збував їх. Так, у першій половині серпня 2020 року у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

При цьому, ОСОБА_8 не був особою, яка зареєстрована як суб`єкт підприємництва у законному порядку, та не мав відповідних дозволів (ліцензії), якими встановлювався порядок виробництва та обігу підакцизних товарів.

Переслідуючи мету наживи, ОСОБА_8 упродовж серпня - вересня 2020 року, придбав у невстановленому місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах алкогольні напої, вже марковані підробленими марками акцизного податку, які останній зберігав по місцю свого проживання з метою збуту та в подальшому перевозячи на власному автомобілі марки «Skoda» модель «OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_1 , збував жителям Івано-Франківської області.

13 серпня 2020 року ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих спонукань, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут підроблених марок акцизного податку, на власному автомобілі марки «Skoda» модель «OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_1 , транспортуючи, привіз з метою збуту одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Забава Мисливська», одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Пшенична» та одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «GOLD» із незаконно виготовленими алкогольними напоями, з наклеєними марками акцизного податку на алкогольні напої, на автозаправку «GOG», що знаходиться за адресою: вул. Дружби, 84, м. Косів Івано-Франківської області, які цього ж дня близько 15 год 00 хв із зазначеного автомобіля незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 160 (сто шістдесят) гривень.

Після цього, 21.08.2020 року ОСОБА_11 звернувся у поліцію із заявою про вчинення кримінального правопорушення та добровільно видав працівникам поліції одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Пшенична» із незаконно виготовленим алкогольним напоєм, з наклеєною маркою акцизного податку на алкогольні напої з індексом регіону України, серією та номерами 26АААИ 228757 (місяць/рік виготовлення та сума акцизного податку 02/20, 25,392 грн) та одну скляну пляшку ємністю 0,5 л, торгової марки «Забава Мисливська», із незаконно виготовленим алкогольним напоєм, з наклеєною маркою акцизного податку на алкогольні напої з індексом регіону України, серією та номерами 17 АААН 033083 (місяць/рік виготовлення та сума акцизного податку 02/20, 25,392 грн).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/8/7-325ТД/20 від 25.09.2020 вказані 2 марки акцизного податку за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідають маркам акцизного податку на алкогольні напої, які знаходяться в офіційному обігу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2020 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут підроблених марок акцизного податку, на власному автомобілі марки «Skoda» модель «ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1 , транспортуючи, привіз з метою збуту двадцять скляних пляшок ємністю по 0,5 л кожна торгової марки «Пшенична» із незаконно виготовленими алкогольними напоями, з наклеєними марками акцизного податку на алкогольні напої з індексом регіону України, а саме з серіями і номерами 26 АААИ 228783 (11 шт.), 26 АААИ 228785 (4 шт.) та 26 АААИ 228777 (5 шт.) (місяць/рік виготовлення та сума акцизного податку для даних марок 02/20, 25,392 грн.) та двадцять скляних пляшок ємністю по 0,5 л кожна торгової марки «Житня сльоза» із незаконно виготовленими алкогольними напоями, з наклеєними марками акцизного податку на алкогольні напої з індексом регіону України з серіями та номерами 11 АБВГ 404761, 11 АБВГ 404762, 11 АБВГ 404765, 11 АБВГ 404766, 11 АБВГ 404767, 11 АБВГ 404768, 11 АБВГ 404769, 11 АБВГ 404770, 11 АБВГ 404771», 11 АБВГ 404772, 11 АБВГ 404773, 11 АБВГ 404774, 11 АБВГ 404775, 11 АБВГ 404776, 11 АБВГ 404777, 11 АБВГ 404779, 11 АБВГ 404780, 11 АБВГ 404783, 11 АБВГ 404784, 11 АБВГ 404787 (місяць/рік виготовлення та ставка акцизного податку для даних марок 11/19, 25,392 грн.), на автозаправку «GOG», що знаходиться за адресою: вул. Дружби, 84, м. Косів Івано-Франківської області, які цього ж дня близько 18 год 35 хв із зазначеного автомобіля незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 1900 (тисячу дев`ятсот) гривень.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/8/7-330ТД/20 від 30.09.2020 вказані 40 марок акцизного податку за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідають маркам акцизного податку на алкогольні напої, які знаходяться в офіційному обігу.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник адвокат ОСОБА_9 та прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року та постановити ухвалу, у відповідності до якої, кримінальне провадження про його обвинувачення за ч.1 ст. 199 КК України закрити та підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 204 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Вказує, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. Зокрема, він пояснював суду, що придбав алкогольні напої для святкування дня народження, однак, з огляду на скасування святкування, та з огляду на те, що появився покупець на ці алкогольні напої, він вирішив продати їх, щоб повернути кошти. Про те, що алкогольні напої з підробленими акцизними марками, обвинувачений не знав і не міг знати за відсутністю таких знань. При цьому, його показання узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , однак суд такі до уваги не взяв, належним чином не вмотивував судове рішення щодо відхилення доводів сторони захисту та показань свідків.

Звертає увагу на те, що в основу обвинувачення за ч.1 ст. 204 КК України лягли докази, отримані під час проведення контролю за вчиненням злочину оперативної закупки, проведеної в рамках кримінального провадження №00000058 за ч.1 ст. 199 КК України, де заявником був свідок ОСОБА_14 , залучений працівниками правоохоронного органу до конфіденційного співробітництва, а саме: 08.09.2020 року проведено контрольовану закупку ОСОБА_15 40 пляшок алкогольних напоїв в обвинуваченого ОСОБА_8 . Висновки експертиз за результатами дослідження речових доказів, протоколи, складені в рамках проведення цієї НСРД, є недопустимими доказами і суд не вправі був приймати їх до уваги при прийнятті рішення.

Крім того, вважає недопустимим доказом витяг з ЄРДР за №00000058 від 21.08.2020 року, оскільки відомості про реєстрацію кримінального провадження були внесені щодо невстановленої особи. Водночас, відомості були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2020 року, в якій останній вказує, що придбав 13.08.2020 року алкогольні напої саме в ОСОБА_16 . Однак, в дійсності ОСОБА_17 13.08.2020 року продав алкогольні напої не ОСОБА_11 , а ОСОБА_18 , що підтвердив сам ОСОБА_11 під час допиту в суді першої інстанції, проте суд залишив такий факт поза увагою. При цьому, показання свідка ОСОБА_11 , надані ним під час судового розгляду відрізняються від тих, які він надавав на досудовому розслідуванні. Показання свідка не узгоджуються і з матеріалами справи в частині часу придбання алкогольних напоїв та звернення в поліцію із заявою, мети такої покупки. Водночас, докази, здобуті за участю свідка ОСОБА_11 , є недопустимими з огляду на наявність провокації: заявник був ініціатором придбання алкогольних напоїв та діяв за вказівкою працівників правоохоронного органу, будучи залежним від них. Зауважує, що свідок, незважаючи на наявність в нього великої кількості боргів, надав свої особисті кошти для контрольної закупки алкогольних напоїв, а також свідок приїхав на місце контрольної закупки на власному автомобілі в той час, коли був позбавлений права керування транспортними засобами за рішенням суду. Свідок раніше притягався до кримінальної відповідальності за підробку документа. Таким чином, суд поклав в основу обвинувального вироку докази, що є недопустимими, і така позиція суду свідчить про обвинувальний ухил та упередженість, що перешкодило суду постановити законне судове рішення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просив скасувати вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року та постановити ухвалу, у відповідності до якої, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 199 КК України закрити та підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 204 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судом першої інстанції було порушено право обвинуваченого на справедливий суд.

Зазначає, що судом не було взято до уваги клопотання сторони захисту, не спростовано у вироку, а також не надано правової оцінки тому факту, що представлені стороною обвинувачення письмові докази, показання свідків вказують на те, що в інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушеннях відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення вина у формі прямого умислу та мета на скоєння злочину.

Вказує на безпідставність внесення відомостей до ЄРДР з метою незаконного проведення НСРД. Так, судом не було досліджено та не спростовано у вироку факт, заявлений стороною захисту в клопотанні від 23.08.2022 року, що обвинуваченим ОСОБА_8 було реалізовано свідку ОСОБА_18 13.08.2020 року 3 пляшки горілки, яку він придбав на ринку с. Смодне для святкування свого дня народження, але саме цю горілку вже чомусь не ОСОБА_18 , а свідок ОСОБА_11 тільки через 7 днів видав працівникам поліції, написавши заяву про злочин, в якій жодним чином не йдеться про марки акцизного податку. Отже, працівники поліції, не маючи заяви про підроблені марки акцизного податку, тобто про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 199 КК України, протиправно внесли відомості про тяжкий злочин, щоб штучно створити умови для незаконного проведення негласних слідчих дій.

Крім того, кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України №000121 від 04.03.2021 року було зареєстровано на підставі рапорта слідчого, який, нібито, розслідуючи кримінальне провадження №0000058 за ч.1 ст.199 КК України, встановив в діях ОСОБА_8 ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України. При цьому, вже наступного дня після реєстрації кримінального провадження, 05.03.2021 року ОСОБА_8 через його матір було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Таким чином, жодної слідчої дії, зокрема, проведення відповідних експертиз, слідчим у кримінальному провадженні проведено не було, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

За вказаних обставин, докази, отримані під час досудового розслідування кримінального провадження №0000058 за ч.1 ст. 199 КК України не можуть бути допустимими щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, оскільки вони не були отримані відповідно до вимог КПК України. Тому висновок експерта від 09.10.2020 року №СЕ-19/109/11/30349МРВ/20 не можна вважати допустимим доказом в кримінальному провадженні.

Судом першої інстанції також було незаконно відхилено клопотання сторони захисту щодо недопустимості ряду інших доказів, а саме:

- протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2020 року, пояснень до нього, а також доданих до пояснення двох пляшок алкогольних напоїв, оскільки ці письмові докази ніяким чином не стосуються злочину, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, а дві пляшки горілки не можуть нести будь-яку доказову базу, оскільки придбані були ОСОБА_11 у ОСОБА_8 , з його ж слів 13.08.2020 року, тобто за сім днів до внесення відомостей, що повністю нівелює реальне походження цих речових доказів, до того три пляшки алкогольних напоїв придбав у ОСОБА_8 не ОСОБА_11 , а ОСОБА_18 . Разом з тим, зазначені речові докази були вилучені та зберігалися всупереч вимогам ст.ст. 103-106 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, а також Постанови КМУ від 19.11.2012 року №1104;

- заяви ОСОБА_11 від 21.08.2020 року на ім`я процесуального керівника в кримінальному провадженні №0000058 про долучення до матеріалів двох пляшок горілки ємністю 0,5 л з марками акцизного збору, оскільки ОСОБА_11 13.08.2020 року добровільно додав до свого пояснення ці дві пляшки горілки. При цьому, згідно матеріалів провадження інших алкогольних напоїв, ні ОСОБА_18 , ні ОСОБА_11 безпосередньо, 13.08.2020 року в ОСОБА_8 не придбавали.

- рапортів працівника УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України ОСОБА_19 , оскільки оперативний працівник не наділений повноваженнями здійснювати перевірку марок акцизного податку на предмет непідробності, як це було вказано у рапортах;

- протоколу огляду предметів та постанови про визнання речовими доказами від 04.09.2020 року, а також оглянутих під час складання протоколу речових доказів двох пляшок горілки ємкістю 0,5 л з назвами «Забава мисливська» та «Пшенична», оскільки відсутні дані про походження речових доказів та під час огляду речові докази знаходилися в не упакованому та не опечатаному стані, а також для виявлення ознак підробки марок акцизного податку необхідно застосування спеціальних знань;

- протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.11.2020 року та стенограми до нього, оскільки всупереч ст.252 КПК України та Інструкції про організацію проведення НС(Р)Д, його складено через 80 днів після проведення даної НС(Р)Д, а також форма і зміст даного протоколу ніяким чином не відповідає вимогам ст.104 КПК України, зокрема, не вказано якими технічними засобами здійснювалась аудіо-, відео фіксація тощо. Окрім цього, зафіксована стенограма розмови не несе в собі жодної доказової інформації;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 року разом з додатками, оскільки даний письмовий доказ не було внесено слідчим до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №00000165;

- постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 04.09.2020 року у кримінальному провадженні №00000058. У вказаній постанові зазначено, що проведеними НСРД установлено, що до кримінального правопорушення, пов`язаного із збутом незаконно виготовлених марок акцизного податку та алкогольних напоїв групою осіб на території Івано-Франківської області причетний ОСОБА_8 . Проте, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, ким та коли проводились НСРД, на підставі чого проводились НСРД, ким надавався дозвіл на їх проведення, що вказує на фальсифікацію матеріалів вказаного кримінального провадження та незаконне кримінальне переслідування ОСОБА_8 .

Сторона захисту вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема,судом необґрунтовано взято до уваги показання одних свідків та відкинуто показання інших, не надано правової оцінки суперечливим показанням свідків. Вважає, що суд не об`єктивно критично оцінив показання свідків ОСОБА_13 . ОСОБА_8 , які є батьками обвинуваченого, та свідка ОСОБА_20 , який є товаришем обвинуваченого. При цьому, в основу вироку покладено суперечливі та недостовірні показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_11 . При цьому, судом не взято до уваги клопотання сторони захисту від 29.05.2023 року від 17.03.2023 року про визнання показань зазначених свідків недостовірними.

Звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не додано до матеріалів провадження запису розмов ОСОБА_8 , знятих з транспортних телекомунікаційних мереж за результатами проведення НСРД, однак, суд у вироку зазначив про те, що протокол із записом розмов свідчать про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Крім того, суд у вироку дійшов суперечливих висновків щодо проведення оперативної закупки. Зокрема, на спростування доводів сторони захисту щодо необхідності складання протоколу оперативної закупки суд зазначив, що такий протокол складається при умові, якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, чого не відбулося під час проведення оперативної закупки алкогольних напоїв у ОСОБА_8 . Однак, згодом помилково сприйняв протокол про результати проведення НСРД від 27.11.2020 року та стенограму до нього, який було складено за результатами такої НСРД як аудіо-, відео контролю особи, з протоколом проведення контролю за злочином у формі оперативної закупки.

Судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд провадження не було проведено і завершено протягом розумного строку. Також судом не вжито заходів, передбачених ч.1 ст. 327 КПК України щодо прибуття в судове засідання свідка ОСОБА_21 , який працював оперуповноваженим під час проведення контролю за злочином щодо ОСОБА_8 08.09.2020 року і його допит мав надзвичайно важливе та істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Вважає порушенням вимог кримінального процесуального закону й те, що слідчий суддя апеляційного суду однією ухвалою надав дозвіл на одночасне проведення трьох негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_8 .

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не перевіряв в судовому засіданні наявність ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами шляхом безпосереднього дослідження відповідних доказів, необхідних висновків не робив, що стало ще однією з основних причин ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення суду. Зокрема, основним та безсумнівним доказом провокації злочину у даному кримінальному провадженні є показання самого ОСОБА_11 під час його допиту в суді, що повністю підтверджується аудіозаписом судового засідання, а також стенограмою цього аудіозапису, надрукованою стороною захисту і доданою до матеріалів провадження. Відповідно до вказаного аудіо запису та стенограми ОСОБА_11 повністю підтвердив, що саме працівники поліції йому дали вказівку придбати у ОСОБА_8 два ящики (40 пляшок) алкогольних напоїв, що саме він був ініціатором придбання цих алкогольних напоїв, оскільки він дзвонив до ОСОБА_8 щоб домовитися про зустріч.

Прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 просить скасувати вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 наступне покарання: за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; за ч.1 ст. 199 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн., який на підставі ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Зокрема вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Проте, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_8 , не застосувавши кримінальний закон, який підлягав до застосування.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просила їх задовольнити;

- прокурор просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та заперечив з приводу апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Суд першої інстанції повно дослідив надані сторонами кримінального провадження докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи, оцінив твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним у судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, надав пояснення про те, що пляшки алкоголю були придбані ним на ринку для власного споживання, оскільки він планував святкувати свій день народження. У зв`язку з тим, що день народження було відмінено, він вирішив продати цей алкоголь, щоб повернути хоч якусь частину коштів і не бачив в цьому нічого протиправного. Коли він придбавав цей алкоголь на ринку, то на акцизні марки взагалі не дивився, та не знає в чому полягає їх підроблення. Вважав, що всі кримінальні правопорушення сфабриковані проти нього органом досудового розслідування, та містять провокацію вчинення злочину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вищевказані пояснення обвинуваченого не відповідають дійсності, мають суперечливий і непослідовний характер та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені під час судового розгляду.

Так, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції вказував про те, що разом із своїм знайомим ОСОБА_22 перший раз зустрівся із ОСОБА_23 на АЗС в АДРЕСА_2 , та придбав у нього на пробу три пляшки алкоголю (горілки) «Пшенична», «Житня сльоза» з метою, що якщо алкоголь добрий, то він в подальшому ще придбає в ОСОБА_24 для реалізації в своєму закладі, який планував відкрити, оскільки ОСОБА_17 запевнив його, що горілка добра, та він може дістати її з заводу. Кошти за три пляшки алкоголю передавав ОСОБА_25 ОСОБА_17 при зустрічі пояснив, що придбав вказаний алкоголь на заводі, тому така занижена ціна. Після цього, ввечері він розпив одну пляшку алкоголю разом із товаришем, однак йому стало погано, та наступного дня він звернувся в поліцію, щоб повідомити про ці обставини. Пляшки алкоголю він передав працівникам поліції. В подальшому, через пару днів працівники поліції викликали його, та повідомили, що це спирт, і сказали написати протокол заяву про вчинене кримінальне правопорушення. Свідок ОСОБА_11 погодився співпрацювати з працівниками поліції, щодо закупки алкоголю у ОСОБА_16 . Пізніше, близько через два тижні, він знову зустрівся з ОСОБА_23 на АЗС в АДРЕСА_2 , та придбав у ОСОБА_24 ще 40 (сорок) пляшок алкоголю, та передав ОСОБА_26 2000 гривень за два ящики алкоголю. Пізніше придбаний алкоголь свідок передав в м. Коломия працівникам поліції, де в подальшому працівниками поліції проводились слідчі дії, слідчий експеримент.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що вищевказані показання свідка ОСОБА_11 отримані в порушення вимог кримінального-процесуального закону та не можуть вважатися достовірними та надійними.

Так, доводи про те, що свідок ОСОБА_11 не повідомив суд про зміну свого прізвища на ОСОБА_27 не свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та не свідчать про те, що надані свідком пояснення є неправдивими і не відповідають дійсності. Колегія суддів вважає безпідставними посилання сторони захисту на наявність інформації про притягнення свідка до адміністративної відповідальності та можливу участь в якості свідка в інших кримінальних провадженнях, оскільки вищевказані доводи не доводять, що свідок схильний до надання неправдивих пояснень, співпрацює з правоохоронними органами та умисно надав суду неправдиві пояснення.

Колегія суддів вважає, що вищевказаний свідок був допитаний судом у встановленому законом порядку та був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. При цьому, допит вищевказаного свідка відбувався у присутності обвинуваченого та його захисника, що надавало стороні захисту реалізувати своє право на допит свідка обвинувачення в судовому засіданні. Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах провадження розписки про те, що свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від надання пояснень та за дачу завідомо неправдивих показань та про відсутність тексту присяги у письмовій формі є неспроможними та суперечать вимогам ст. 352 КПК України. Зокрема, вимога підписання тексту письмової присяги стосується умов складання присяги німим свідком.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_11 є достатньо детальними та послідовними, повністю узгоджуються із сукупністю інших доказів по справі, що свідчить про їх правдивість та відповідність фактичним обставинам.

Так, показання свідка ОСОБА_11 узгоджуються з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2020 року, відповідно до якого останній повідомив про те, що 13.08.2020 року придбав три пляшки алкоголю ємкістю 0,5 л. «Gold», «Забава мисливська», та «Пшенична», у невідомого чоловіка, який представився ОСОБА_23 . Купівля алкогольної продукції відбулася неподалік автозаправної станції «Gog» в м. Косів. Михавчук повідомив, про те, що здійснює продаж алкоголю на території Івано-Франківської області за цінами нижче від ринкової. Загальна сума, на яку було придбано алкоголю становить 160 гривень (т.2 а.п.80-81).

Крім того, відповідно до письмової заяви ОСОБА_11 від 21.08.2020 року, адресованої процесуальному керівнику в кримінальному провадженні, ним було долучено до матеріалів кримінального провадження дві пляшки горілки ємкістю 0,5 літра «Пшенична» та «Забава мисливська» з марками акцизного збору, які було придбано 13.08.2020 року близько 15 год. в чоловіка, що представився ОСОБА_23 (т.2 а.п.82)

Аналогічні показання свідок ОСОБА_11 надав під час слідчого експерименту 25.02.2021 року. Так, згідно протоколу слідчого експерименту від 25.02.2021 року з фототаблицями, зі свідком ОСОБА_11 на території АЗС GOG, було відтворено обставини щодо реалізації ОСОБА_8 підроблених горілчаних виробів із підробленими марками акцизного податку (т. 2 а.п. 149-155).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що свідок ОСОБА_11 , діючи у співпраці з правоохоронними органами, вчинив провокацію злочину стосовно обвинуваченого, не відповідають дійсності та є безпідставними.

Так, ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року).

Із аналізу існуючих правових позицій можна виокремити наступні критерії провокації вчинення злочину, які, зокрема, полягають в тому, що правоохоронні органи вчиняють активні дії до спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування), які свідчать про те, що злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.

Вплив правоохоронного органу на хід подій з використанням НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину, коли цей орган лише приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, повинен розцінюватися не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.

Застосовуючи наведені критерії, суд першої інстанції ретельно проаналізував відносини, що склалися між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 перед вчиненням кримінального правопорушення, надав оцінку активній ролі обвинуваченого у вчиненні злочинів і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність провокації з боку заявника або ж правоохоронних органів у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що він визнає продаж свідку ОСОБА_11 08.09.2020 року одного ящику горілки марки «Пшенична» та одного ящика горілки торгової марки «Житня сльоза» та не визнає продаж свідку алкогольних напоїв 13.08.2020 року. При цьому, зі змісту доводів ОСОБА_8 вбачається, що він не вважає, що його дії стосовно продажу алкогольних напоїв були неправомірними та стверджує, що продав алкогольні напої, які раніше купив на ринку. Зі змісту пояснень обвинуваченого в суді першої інстанції вбачається, що він добровільно вирішив продати алкогольні напої, які купував для святкування дня народження та хотів повернути витрачені кошти через відмінене свято.

Такі пояснення обвинуваченого повністю спростовують доводи про провокацію правопорушення з боку правоохоронних органів, оскільки обвинувачений вказує на добровільний характер своїх дій щодо продажу алкогольних напоїв, не вважає такі дії протиправними та не визнає свою винуватість у вчиненні правопорушення.

Колегія суддів при цьому враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30 січня 2024 року у справі №725/1375/19, згідно якої наявність у заявника судимостей, а також його співпраця з органами розслідування в інших кримінальних провадженнях самі по собі не свідчать про наявність провокації.

При цьому, Суд у вказаному рішенні наголосив, що НСРД, у тому числі, контроль за вчиненням злочину, можуть проводитися і штатними працівниками правоохоронного органу, а тому багаторазова участь у таких операціях не може свідчити про наявність провокації.

Колегія суддів вважає, що суд надав вмотивовану оцінку позиції захисту щодо відсутності провокації злочину з боку правоохоронних органів та заявника.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції повідомив, що надав ОСОБА_28 номер телефону ОСОБА_29 , оскільки йому відомо, що ОСОБА_28 хотів придбати алкоголь. Був присутній при зустрічі ОСОБА_29 і Бабінського в м. Косів, на дорозі.

Колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для того, щоб вважати, що показання вищевказаних свідків не відповідають дійсності, оскільки вони достатньо детальні, послідовні та повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив показання свідків ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 , які є батьками обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 , який є товаришем обвинуваченого, з огляду на те, що вказані показання суперечать установленим судом обставинам вчинення кримінальних правопорушень та спростовуються як показаннями вищезазначених свідків, допитаних у судовому засіданні, так і дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, на підтвердження встановлених фактичних обставин та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України, послався на сукупність письмових доказів у кримінальному провадженні, які відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності доказів.

Так, згідно з протоколом огляду від 04.09.2020 року було оглянуто дві скляні пляшки із прозорою речовиною, які 21.08.2020 року добровільно були надані ОСОБА_11 (т.2 а.п.83-89). При цьому, постановою слідчого від 04.09.2020 року пляшки із прозорою речовиною, з марками акцизного податку, з ознаками підроблення, а саме: пляшка об`ємом 0,5 л з написом «Пшенична» на акцизі вказана серія 26 АААИ №228757 та пляшка об`ємом 0,5 л. з написом «Забава мисливська» на акцизі вказана серія 17 АААН № 033083 визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області (т. 2 а.п. 90).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/8/7-325ТД/20 від 25.09.20202 року, надані на дослідження марки акцизного податку для алкогольних напоїв серіями та номерами: 26 АААИ №228757; 17 АААН № 033083 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідають маркам акцизного податку для алкогольних напоїв, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення в одній марці акцизного податку для алкогольних напоїв серією та номерами 26 АААИ №228757 виконані струминним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії. Всі зображення в одній марці акцизного податку для алкогольних напоїв серією та номерами 17 АААН № 033083 виконані електрофотографічним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії (т. 2 а.п. 93-97).

Крім того, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/11/3-344МРВ/20 надані на дослідження рідини в двох скляних пляшках ємкістю по 0,5 л. кожна з написами на етикетках «Пшенична» та «Забава Мисливська» є спиртовмісними рідинами, вміст етилового спирту в яких становить 42,0% об. Та 35% об. Дані рідини в двох скляних пляшках за органолептичними показниками та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» (т. 2 а.п. 100-103).

З даними протоколу огляду та вручення для проведення контролю за вчиненням злочину від 04.09.2020 року , ОСОБА_30 добровільно надав 2000 гривень для викриття осіб, які можуть вчинити кримінальне правопорушення. Номери та серії грошових знаків внесені до протоколу огляду, та кошти перекопійовані за допомогою принтера. Грошові кошти було оглянуто в присутності понятих, та повернуто ОСОБА_31 для подальшого проведення перевірки фактичних даних у кримінальному провадженні № 0000058 від 21.08.2020 року за ч.1 ст. 199 КК України. До протоколу додано перекопійовані фото грошових купюр (т. 2 а.п. 104-107).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , 07.09.2020 року між свідком та ОСОБА_8 була домовленість про придбання в останнього 20 пляшок горілчаного виробу «Житня», та 20 пляшок «Пшенична» о 18 год 08.09.2020 року. В подальшому було розпочато складення протоколу вручення грошових коштів в сумі 2000 гривень, які були надані добровільно свідком та належали йому. В подальшому о 18 год.30 хв. свідок ОСОБА_11 на власному автомобілі «Wolkswagen Passat» прибув на обумовлене з ОСОБА_8 місце в м. Косів, по вул. Дружби, де на нього вже чекав ОСОБА_8 на транспортному засобі Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору. Під час зустрічі ОСОБА_8 повідомив що зробить знижку на горілчаний виріб «Житня». «Пшенична», а тому вартість 20 пляшок з марками акцизного податку будуть коштувати 1900 гривень. На вказану пропозицію свідок ОСОБА_11 погодився, та надав ОСОБА_8 2000 гривень, купюрами по 500 гривень кожна, та 100 гривень ОСОБА_8 надав здачу. Після цього картонний ящик у якому вмістилось 20 пляшок горілчаних виробів «Житня», та поліетиленовий пакет в якому містилось 20 пляшок горілчаного виробу «Пшенична» помістив у багажник автомобіля. Також ОСОБА_8 повідомив під час розмови, що жодних затримок в постачанні горілчаних виробів немає, та у випадку подальшої співпраці останній зробить більшу знижку на горілчані вироби. Також ОСОБА_8 повідомив, що здійснює реалізацію сигаретних виробів. Свідок ОСОБА_11 добровільно видав придбані у ОСОБА_8 горілчані вироби (т. 2 а.п. 108-111).

Згідно з протоколом огляду предметів від 10.09.2020 року було оглянуто скляні пляшки горілчаних виробів наданих ОСОБА_11 08.09.2020 року, які той придбав у ОСОБА_8 . Під час проведення огляду здійснювалось фотографування, та вказані пляшки алкоголю були поміщені поліетиленові пакети, з подальшим наклеєнням відповідних бірок із маркувальними позначеннями, відтиском печатки (т. 2 а.п. 112- 124). Постановою слідчого від 10.09.2020 року 40 пляшок з прозорою речовиною, які були придбані ОСОБА_11 у ОСОБА_8 , та надані для огляду, визнані речовими доказами (т. 2 а.п. 125).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/11/3-349МРВ/20, надані на дослідження рідини в 20-ти скляних пляшках ємкістю по 0,5 л. кожна з написами на етикетках «Пшенична» є спиртовмісними рідинами, вміст етилового спирту в яких становить 39,4% об., за показником повноти наливу, органолептичними показниками та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови». Надані на дослідження рідини в двадцяти скляних пляшках ємкістю 0,5 л. кожна з написами на етикетках «Житня сльоза» є спиртовмісними рідинами, вміст етилового спирту в яких становить40,0 +0,3% об. За показником повноти наливу, органолептичними показниками, міцністю та фізико-хімічними показниками дані рідини в двадцяти скляних пляшках ємкістю 0,5л. Кожна з написами на етикетках «Житня сльоза» відповідають вимогам діючого державного стандарту ДСТУ 4256:2003 ««Горілки і горілки особливі. Технічні умови» і є алкогольним напоєм- горілкою (т. 2 а.п. 138-145).

За змістом висновку експерта №СЕ-19/109/8/7-330ТД/20 надані на дослідження сорок марок акцизного податку для алкогольних напоїв з відповідними номерами та серіями за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідають маркам акцизного податку для алкогольних напоїв, які знаходяться в офіційному обігу (т. 2 а.п. 128-134).

Вищевказані висновки судових експертиз у сукупності з іншими доказами по справі дозволяють прийти до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 знав про невідповідність державним стандартам горілки, яка містилась у двадцяти скляних пляшках ємкістю по 0,5 л кожна з написами на етикетках «Пшенична» та двадцяти скляних пляшках ємністю по 0,5 л кожна з написами на етикетках «Житня сльоза» та наклеєних на них марок акцизного податку, які мали явні невідповідності у вигляді зазначення однакових номерів.

Згідно з постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 04.09.2020 року постановлено провести контроль за вчиненням злочину шляхом оперативної закупки незаконно виготовлених марок акцизного податку та алкогольних напоїв у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без затримання особи. До проведення оперативної закупки залучено ОСОБА_11 (т. 2 а.п. 173-174).

Колегія суддів звертає увагу на те, що показання свідка ОСОБА_11 повністю узгоджуються з протоколом проведення негласних слідчих дій.

Так, відповідно до протоколу від 27.11.2020 року про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій із відповідної стенограмою учасників розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , доданою micro CD НСРД4 з відеозаписом, проведено -аудіо, відеоконтроль щодо ОСОБА_8 , 19.08.1993 року. Так, за змістом відеозапису, переглянутого в суді першої інстанції, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_15 . ОСОБА_32 , що йому на понеділок потрібно буде сім-вісім ящиків., і щоб не було ніякого зупину. На вказані слова ОСОБА_8 відповів : «нема проблєм, лавочка качає». ОСОБА_14 на відео сказав, що йому також потрібно буде сигарети, при цьому спитав ОСОБА_8 які він має, і що буде по цінах, оскільки йому потрібно щось з дорожчих. ОСОБА_8 запропонував, дослівно сказавши: «мальборо 35». ОСОБА_28 уточнив сказавши: «кєнт, ти казав». ОСОБА_8 відповів: «кєнт я допродав, він якийсь не очєнь». ОСОБА_8 запропонував бонд, мальборо, комплімент, двацятьп`ятка. З використанням нецензурної лексики, яку суд не цитує в рішенні, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_28 плугатор, але вони добрі. Бабінський прокоментував, що його клієнти хочуть і елітне, і дешеве. Також ОСОБА_28 уточнив, у ОСОБА_29 , що той обіцяв якусь знижку по горілці. На вказані слова ОСОБА_8 сказав, що він ні від чого не відказується, і всьо буде добре. ОСОБА_8 запропонував під`їхати ближче до його автомобіля, щоб той не носив ящики в своє авто. Після цього ОСОБА_28 спершу запропонував спочатку розрахуватись, а потім перекинути ящики алкоголю в авто, при цьому ОСОБА_28 запитував про знижку, яку обіцяв йому раніше ОСОБА_29 . ОСОБА_8 відповідаючи ОСОБА_28 ствердив, що «Житня Сльоза» по 65, так як ми говорили, а ця 1300 вказавши на інший алкоголь. При цьому ОСОБА_8 ствердив, що якщо вони в подальшому будуть працювати, то зараз він дає йому пляшки горілки за 30, хоча вона коштує 35. При цьому ОСОБА_8 ствердив, що ящик получається не 700, а 600. І так, як ОСОБА_28 мав дати 2000, то виходить 1900. Між ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в подальшому зафіксовано розрахунок коштів. Також ОСОБА_29 уточнив у ОСОБА_28 , та сказав: «я зрозумів, тобі треба сім-вісім, дешевшої чи дорожчої». На що ОСОБА_28 відповів: «думаю, що дорожчої, бо цю беру для своїх роботяг. А там, ну ти поняв, я дорожчу поставлю». В подальшому між учасниками зафіксовано переміщення ящиків алкоголю з авто ОСОБА_29 , в авто ОСОБА_28 . Також між учасниками зафіксовано факт домовленості про купівлю алкоголю на майбутнє. При цьому ОСОБА_8 запевняв ОСОБА_28 , що проблем нема, якщо він не бере трубку то він 10-15 хв. передзвонює. Якщо ОСОБА_28 дасть за дві три години знати наперед, то все буде. При цьому ОСОБА_28 уточнив, по чому ОСОБА_8 продавав алкоголь раніше. ОСОБА_29 уточнив, що державну продавав по шістдесят п`ять. Але якщо продавати великими партіями, то може рубель-два рухнути, але не так як на тій, що продав ОСОБА_28 , там дав п`ять скидки. Водночас ОСОБА_29 сказав, що якщо вони співпрацюються, то одну схему нарахують. Після цього сторони роз`їхались (т. 2 а.п. 175-178)

Таким чином, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_8 під час зустрічі зі свідком ОСОБА_11 стверджував, що дійсно має можливості продати у достатньо великих розмірах за цінами, які нижче ринкових, алкогольні напої та сигарети різного асортименту та якості. При цьому, вказував, що при купівлі товару у великих розмірах можливо отримати певні цінові знижки та повідомляв про можливість тривалої співпраці.

Вищевказаний протокол свідчить про невідповідність фактичним обставинам доводів обвинуваченого про те, що він продав два ящика горілки, яку купував для себе на базарі та доводять, що обвинувачений ОСОБА_8 знав про те, що продані свідку ОСОБА_11 20 пляшок з етикетками «Пшенична» та 20 пляшок з етикетками «Житня сльоза», містять горілку, яка не відповідає державним стандартам та мають підроблені марки акцизного податку для алкогольних напоїв.

Також за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.02.021 року складено протокол, із записом розмов ОСОБА_8 , які свідчать про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не заслуговують на увагу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Статтею 260 КПК України визначено, що аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 21.08.2020 року були внесені відомості про злочин саме за ч. 1 ст. 199 КК України, який є тяжким злочином.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського апеляційного суду від 02.09.2020 року (т. 2 а.п. 171) надано дозвіл на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_8 шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж по номеру мобільного телефону, -аудіо-, відео контролю особи, спостереження за особою з можливістю використання відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження за особою.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування дотримано порядку проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що спростовує доводи сторони захисту про недопустимість доказів, отриманих в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Проаналізувавши кожен з доводів апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника щодо недопустимості доказів, колегія суддів встановила, що вони є аналогічними за змістом із наведеними стороною захисту доводами під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

З оскаржуваного вироку вбачається, що судом кожен із наведених доводів було ретельно проаналізовано, їм надана вмотивована оцінка із посиланням на відповідні докази та матеріали провадження, з якими погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 , поза розумним сумнівом, незаконно з метою подальшого збуту придбав, зберігав, транспортував та збув незаконно виготовлені алкогольні напої, які містили підроблені марки акцизного податку.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204 КК України.

Крім того, суд обґрунтовано вказав на те, що ОСОБА_8 вчинив придбання, зберігання, перевезення з метою використання при продажі товарів, збуту, а також збут підроблених марок акцизного податку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 199 КК України.

Колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого, який незаконно з метою подальшого збуту придбав, зберігав, транспортував та збув незаконно виготовлені алкогольні напої, які містили підроблені марки акцизного податку містять склад правопорушення, який передбачений ч.1 ст.199 КК України, оскільки у даному випадку наявність підробленої марки акцизного податку на незаконно вироблених алкогольних напоях обґрунтовувалась необхідністю надання їм вигляду легально вироблених, що створювало враження, що вказаний продукт пройшов усі необхідні перевірки та повністю відповідає державним стандартам та дозволяло обвинуваченому безперешкодно його збути, що повністю охоплювалось умислом обвинуваченого.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів під час перевірки кримінального провадження не виявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів, наведених в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника.

Перевіряючи вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, перебуває в зареєстрованому шлюбі, спокійний врівноважений, користується повагою серед односельчан, від жителів села,та інших населених пунктів, а також членів сім`ї, скарг на його поведінку до Смоднянського старостинського округу не поступало, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення вперше.

З врахуванням вказаних обставин в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів та за ч.1 ст. 199 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому основного та додаткового покарання, враховуючи наведені дані про його особу та конкретні обставини провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Отже, у разі призначення за один із злочинів навіть такого виду покарання, яке не підлягає складанню, закон не виключає можливості його поглинення більш суворим видом покарання, призначеним за інший злочин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника та прокурора необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5