справа № 619/4625/25
провадження № 1-кп/619/481/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження № 0000582 від 04.06.2025 відносно:

ОСОБА_4 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 03 червня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши на відкритій ділянці місцевості автомобіль ТМ «ВАЗ» моделі «2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувалась ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 за допомогою ключа, який він взяв зі столу від автомобіля ТМ ««ВАЗ» моделі «2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчинив дверцята автомобілю та проник до середини салону вище вказаного автомобіля, після чого сів за кермо даного автомобілю, завівши двигун та направився до м. Харкова, до будинку по вул. Копиленко, 1 А, та розпорядився на власний розсуд. Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/15018-АВ від 17.06.2025 в розмірі 40 700 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує ч. 1 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановив, що він є таким, що немає судимості, що підтверджується матеріалами справи.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинувачену обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді нічного домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/15018-АВ від 17.06.2025 становить 2228,50 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень.

Арешт майна, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 12.06.2025 (справа № 619/3270/25) - скасувати.

Речові докази: транспортний засіб марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , 1987 року випуску, легковий комбі-В, седан, бежевого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , з об`ємом двигуна 1300, з бензиновим паливом, в технічно справному стані, відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 який належить ОСОБА_6 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1