Справа №523/9060/25
Провадження №1-кп/523/1377/25
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 серпня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах розгляду кримінального провадження №0000141, внесеного до ЄРДР 23.02.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_8 , заявленого в порядку ст.128 КПК України до вказаного обвинуваченого (підсудного),

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Пересипського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

14.08.2025 року прокурором ОСОБА_3 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що останній офіційно непрацевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність у такої особи міцних соціальних зв`язків; вказана особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а знаючи про тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; вказаний підсдний особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_4 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які ще не допитані в судовому засіданні у цьому кримінальному провадженні, а тому з метою зміни їх показів підсудний може незаконно впливати на вказаного потерпілого та свідків, що на думку сторони обвинувачення обумовлює існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного ним клопотання, вислухавши потерпілого ОСОБА_4 , який підтримав прокурора, з`ясувавши позицію захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили змінити їх підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заслухавши думку підсудного ОСОБА_7 , який підтримав своїх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 17.06.2025 року відносно підсудного ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2025 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого та вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а за наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, підсудний ОСОБА_7 раніше не судимий; одружений; забезпечений місцем реєстрації та проживання на території м.Одеси; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває, але вказаний підсудний офіційно непрацевлаштований (зі слів займався приватними перевезеннями), утриманців не має та йому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України.

Сукупність наведених обставин у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, що у свою чергу об`єктивно доводить існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, які в суді ще не допитані, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, із запобіганням означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо зміни їх підзахисному ОСОБА_7 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному підсудному кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками смертю особи, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Згідно з п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу підсудного дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.26, 28, 176-178, 183, 194-195, 199, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 12.10.2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копії ухвали вручити під розписку підсудному ОСОБА_7 , направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1