печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене Заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001693 від 11.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , за погодженням заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001693 від 11.09.2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0001693 від 11.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 14.03.2023 у ОСОБА_8 та інших невстановлених на теперішній час осіб виник умисел на шахрайське заволодіння нерухомим майном, яке належить ОСОБА_9 , а саме: квартирами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (на теперішній час перейменована на АДРЕСА_6 ) та машино-місцями № 284 та № 285 в будинку АДРЕСА_6 .

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на даний час особи залучили ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , яким відповідно до досягнутої злочинної домовленості було відведено відповідні ролі згідно розробленого плану вчинення злочину.

З метою реалізації спільного злочинного наміру, невстановлені на даний час особи, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 14.03.2023, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , маючи відомості про особи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (їх анкетні дані, копії документів, що посвідчують їх особи), та реквізити і печатку Донецького обласного постійно діючого третейського суду при асоціації «Правозахист підприємств та громадян України», підробили офіційні документи, а саме: договір позики від 17.11.2010, відповідно до якого нібито ОСОБА_9 отримав у позику від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) доларів США з обов`язком повернення до 17.11.2020; договір про відступлення права вимоги за договором позики від 28.03.2011, відповідно до якого нібито ОСОБА_11 як первісний кредитор відступив на користь ОСОБА_12 права вимоги з ОСОБА_9 боргу - грошових коштів у зазначеній сумі за вказаним договором позики від 17.11.2020; третейську угоду від 17.11.2020, відповідно до якої нібито ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 уклавши третейську угоду домовились, що у разі виникнення спору з приводу виконання умов договору позики від 17.11.2010 та договору про відступлення права вимоги від 28.03.2011, а також визнання їх дійсними або недійсними вирішується Донецьким обласним постійно діючим третейським судом при асоціації «Правозахист підприємств та громадян України»; рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» (далі-Третейського суду) від 22.07.2022 № 01-07/2022, відповідно до якого задоволено позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про стягнення грошових коштів у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) доларів 00 центів США та 30 000 (тридцяти тисяч) гривень судового збору.

Після цього, невстановленими особами, які діяли з єдиним злочинним умислом, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з метою заволодіння нерухомим майном ОСОБА_9 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та час, але не пізніше 14.03.2023, виготовлено, підписано від імені ОСОБА_12 та 14.03.2023 направлено до Київського апеляційного суду підроблений офіційний документ - заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання зазначеного підробленого рішення третейського суду від 22.07.2022.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом, під керівництвом та за вказівкою ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою введення в оману суддів Київського апеляційного суду щодо наявності законних підстав для примусового стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 боргу на підставі рішення Третейського суду від 22.07.2022, розуміючи протиправний характер своїх дій, неодноразово, у період квітня-травня 2023 року, на підставі підроблених договорів про надання правової допомоги, брали участь в засіданнях Київського апеляційного суду при розгляді справи за підробленим офіційним документом - заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання підробленого рішення Третейського суду від 22.07.2022, при цьому ОСОБА_10 брав участь у якості представника ОСОБА_9 як відповідача, а ОСОБА_5 - у якості представника ОСОБА_12 як позивача.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_12 про видачу виконавчого листа на примусове виконання підробленого рішення Третейського суду від 22.07.2022, Київським апеляційним судом, який було введено в оману щодо дійсності такої заяви ОСОБА_12 , а також дійсності повноважень ОСОБА_5 щодо представництва інтересів ОСОБА_12 , а також ОСОБА_10 щодо представництва інтересів ОСОБА_9 в суді, 08.05.2023 задоволено заяву ОСОБА_12 та видано виконавчий лист № 824/46/23 про примусове виконання рішення Третейського суду.

Отримавши у своє розпорядження виконавчий лист про примусове стягнення фіктивного боргу з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, як представник ОСОБА_12 направив приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва ОСОБА_13 заяву про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої останнім, не будучи обізнаним про злочинні наміри вищевказаних осіб щодо заволодінням майном ОСОБА_9 , 16.08.2023 відкрито виконавче провадження та у цей же день накладено арешт на нерухоме майно останнього, а саме: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (на теперішній час перейменовано на АДРЕСА_6 ) та машино-місцями № 284 та № 285 в будинку АДРЕСА_6 .

У подальшому за результатами розгляду клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2023 накладено арешт на вказане нерухоме майно. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та за вказівкою ОСОБА_14 , з метою доведення злочинного умислу до кінця та заволодіння нерухомим майном ОСОБА_9 , 27.03.2024 подав до Солом`янського районного суду м. Києва як нібито представник ОСОБА_12 клопотання про скасування арешту майна, яке ухвалою суду від 03.04.2024 повернуто як подане неналежним суб`єктом.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, виконано усі дії, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця та заволодіння шляхом обману нерухомим майном ОСОБА_9 загальною вартістю 60 262 200,00 грн (шістдесят мільйонів двісті шістдесят дві тисячі двісті) гривень, але злочинний умисел не був доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, адвокат (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000210 від 13.12.2017, видане Радою адвокатів Вінницької області), раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_7 .

18.12.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

12.02.2025 заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 18.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 18.06.2025.

Обставинами, що дають підстави підозрювати цю особу у вчиненні даного кримінального правопорушення є зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема показання свідків, потерпілої, висновки експертів, речові докази, а також інші матеріали досудового розслідування.

Зазначені обставини підтверджуються наступними матеріалами:

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_15 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- матеріалами, а саме: Третейська угода від 17.11.2020, матеріалів справи Київського апеляційного суду № 2-вк/824/65/2023;

- протоколом огляду предметів від 01.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57546-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57539-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57468-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57470-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57535-ОБ

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57462-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57460-ОБ;

- висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19-24/62067-ПЧ;

- протоколами проведених негласних слідчих розшукових дій;

-іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в учиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Відтак, вказані обставини виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0001693 від 11.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 18.12.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

12.02.2025 заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 18.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 18.06.2025.

Обставинами, що дають підстави підозрювати цю особу у вчиненні даного кримінального правопорушення є зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема показання свідків, потерпілої, висновки експертів, речові докази, а також інші матеріали досудового розслідування.

Зазначені обставини підтверджуються наступними матеріалами:

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_15 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- матеріалами, а саме: Третейська угода від 17.11.2020, матеріалів справи Київського апеляційного суду № 2-вк/824/65/2023;

- протоколом огляду предметів від 01.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57546-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57539-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57468-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57470-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57535-ОБ

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57462-ОБ;

- висновком оціночно - будівельної експертизи № СЕ-19/111-24/57460-ОБ;

- висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19-24/62067-ПЧ;

- протоколами проведених негласних слідчих розшукових дій;

-іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190КК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Проте, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваній такої міри запобіжного заходу як домашній арешт.

Прокурором належно не мотивовано, чому інший запобіжний захід не може забезпечити проведення слідчих, процесуальних дій та уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Також прокурором не обґрунтовано та не доведено, що слідчі та процесуальні дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без перебування підозрюваного під домашнім арештом, а сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій та процесуальних дій не виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відтак, приймаючи до уваги наявні в наданих суду матеріалах дані про фактичні обставини провадження, враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, відсутність даних про наявність спроб підозрюваного перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, а також, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне, застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації її дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене Заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001693 від 11.09.2023 року - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 17.06.2025 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1