Справа № 626/2687/25
Провадження № 1-кс/626/1239/2025
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 серпня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Берестинської окружної прокуратури Харківської області в рамках кримінального провадження за № 0000833 від 22.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Балаклія Харківської області, українцю, громадянин України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- який підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих суду матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2025 приблизно о 14:50 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на вільній ділянці місцевості біля багатоквартирного будинку за адресою: Харківська область, м.Берестин, вул.Дмитра Лінського, 64А, побачив велосипед ТМ «AVANTI» чорного кольору, що стояв біля користувача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи із прямим, раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який введений на території України та діє по сьогоднішній день, діючи відкрито для оточуючих, у тому числі для ОСОБА_7 , без дозволу власника і особи в користуванні якої такий перебував, сів на вказаний велосипед та поїхав на ньому із місця події, відкрито викравши вказане майно, незважаючи на те, що малолітній ОСОБА_7 намагався наздогнати останнього та кричав йому у слід зупинитись та повернути зазначений велосипед.

Таким чином, ОСОБА_4 , із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди.

Таким чином своїми умисними злочинними діями, що виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22.08.2025 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

23.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вина якого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.08.2025, відповідно до якого у дворі на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено велосипед ТМ «AVANTI» чорного кольору;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.08.2025, відповідно до якого затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 , який надав покази про те, що 22.08.2025 близько 14:50 год. перебував біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 та грав у телефоні, в той час до нього підійшов невідомий чоловік сів на його велосипед ТМ «AVANTI» чорного кольору та поїхав із місця події, при цьому на зауваження та прохання свідка чоловік не реагував;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка надала покази про те, що близько двох років тому придбала велосипед ТМ «AVANTI» чорного кольору та передала його своєму сину ОСОБА_7 для користування. 22.08.2025 близько 14:50 год. їй зателефонував син та повідомив, що невідомий чоловік щойно відкрито забрав у нього велосипед та поїхав на ньому по вул. Дмитра Лінського м. Берестин, на зауваження сина не реагував, обіцяв повернути пізніше;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка надала покази про те, що 22.08.2025 близько 15:00 год. перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в той час до подвір`я зайшов незнайомий чоловік із велосипедом. Останній попросив води, поводив себе дивно, хотів обміняти велосипед на мопед, щоб доїхати до м. Балаклея, але зрештою залишив велосипед у дворі та пішов геть;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав покази про те, що 22.08.2025 близько 15:00 год. йому зателефонувала донька та повідомила, що до подвір`я зайшов невідомий чоловік та залишив у них велосипед.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній схильний до вчинення умисних у тому числі корисливих злочинів, так як він веде аморальний спосіб життя та не має офіційного місця роботи, а отже стабільного доходу, тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років, тому усвідомлюючи даний факт, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, не проведено відповідні судові експертизи та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на потерпілого та свідків, щоб спонукати їх змінити свої покази безпосередньо при судовому розгляді і як наслідок уникнути кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість приведених ризиків на даний час існує, а зважаючи на введення воєнного стану в Україні їх фактор настання значно збільшується, та жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: можливості перебуваючи на волі переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий і звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.4 ст.186 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній схильний до вчинення умисних у тому числі корисливих злочинів, так як він веде аморальний спосіб життя та не має офіційного місця роботи, а отже стабільного доходу, тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років, тому усвідомлюючи даний факт, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

1.На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, не проведено відповідні судові експертизи та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на потерпілого та свідків, щоб спонукати їх змінити свої покази безпосередньо при судовому розгляді і як наслідок уникнути кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні..

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Також суд приймає до уваги зухвалість скоєного ОСОБА_4 щодо відкритого заволодіння майна малолітньої особи, який намагався наздогнати викрадача, біг за ним та кричав йому вслід з проханням повернути велосипед, однак останній не реагував на прохання хлопчика, а навпаки зник з місця грабежу.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики ЄС з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 21-22год. 22.08.2025 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 181680грн.(60х3028грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000833 від 22.08.2025р. за ч.4 ст.186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, починаючи з 21год. 22хв. 22 серпня 2025 року до 21год. 22хв.20 жовтня 2025 року, включно.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181680грн (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Берестинського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1