Єд. унік. № 243/3071/25
Провадження № 1-кп/243/697/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000087 від 16 березня 2025 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 14.04.2025 між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту кримінальні правопорушення були вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_5 у січні 2022 року (більш точного часу встановити не виявилося можливим), перебуваючи за місцем свого мешкання: Київська область, м. Бровари, достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України під 08.05.1993 № 340 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 22.09.2021р. № 580), а форма та реквізити - затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1992 № 47 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2021 № 665) з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «B», вирішив підробити та використовувати посвідчення водія.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 використовуючи мережу інтернет та соціальну мережу «Instagram» відшукав інтернет-сторінку автошколи «Жайворонок» та за допомогою меседжеру «Instagram» зв`язався із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за відповідним оголошенням щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, та за винагороду у розмірі 6500 грн. домовився із нею щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення водія.

Потім ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, надавши (повідомивши) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при підробленні документу, а також, використовуючи можливості мобільного телефону, переслав свою фотокартку та зразок свого підпису.

Після цього, невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, поштовим переказом ТОВ «Нова Пошта», бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.04.2022 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту, зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, відправлений останньому на поштове відділення Нової пошти у м. Бровари, Київської області, в якому ОСОБА_5 отримав його для подальшого використання.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , 16.03.2025 приблизно о 14 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053» реєстраційний номер НОМЕР_3 під час руху по вул. Шовковична, буд. 16 у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, був зупинений працівниками патрульної поліції Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецької області, у зв`язку із порушенням вимог п. п. 2.1.а, 2.9.а Правил Дорожнього Руху, про що складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Під час проведення перевірки, 16.03.2025 приблизно о 14 годині 29 хвилин ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, оскільки він його не отримував у встановленому законом порядку, пред`явив працівникам патрульної поліції Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецької області посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.04.2022, видане ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/105-25/2677-ДД від 20.03.2025, не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, таким чином ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цих кримінальних правопорушень визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2025, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, належність йому вилученого підробленого посвідчення водія, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.04.2025 між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, зобов`язується надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх обставин цього кримінального провадження, сприяти досудовому слідству у кримінальному провадженні, а також беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні, з`являтися за першим викликом до суду, слідчого, прокурора. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України сторони погодили визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, а на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень статті 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 14.04.2025 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 14.04.2025, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Висновком експерта № СЕ-19/105-25/2677-ДД від 20.03.2025, складеним в результаті проведення судово-технічної експертизи документів, встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вони правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме - підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається установою, яка має право видавати такий документ, яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 358 КК України є нетяжкими злочинами.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 358 КК України, є кримінальними проступками.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 14.04.2025 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгоджених мір покарання у виді обмеження волі, строк яких передбачено відповідними санкціями ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та можливості застосування положень ст.75 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою до психіатра не звертався.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід не застосовувався.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 17.03.2025.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 14 квітня 2025 року, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0000087 від 16 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 17.03.2025 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/105-25/2677-ДД від 20.03.2025 у сумі 1989,75 грн. на користь держави.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000087 від 16 березня 2025 року, - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 3891 КК України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1