В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження № 00001080, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янське Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2025 в період часу з 16-00 до 17-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , зайшов до спальної кімнати у вказаній квартирі та побачив на письмовому столі ноутбук марки «Lenovo idea pad3 15 ITL6, 82Н8 8/512 Gb» сірого кольору, який належав неповнолітньому ОСОБА_7 . Цього ж дня, ОСОБА_3 скористався відсутністю уваги неповнолітнього ОСОБА_7 , та впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу взяв з письмового столу ноутбук марки «Lenovo idea pad3 15 ITL6, 82Н8 8/512 Gb» сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2026 від 15.08.2025 складає 8925,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8925 гривень.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

27 серпня 2025 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинний понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 не заперечувала щодо затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

З урахуванням даних, що характеризують обвинуваченого та беручи до уваги обставини вчиненого злочину, суд вважає за потрібне призначити іспитовий строк тривалістю 2 роки, цей строк, на думку суду, буде з урахуванням всіх обставин справи та особистості обвинуваченого, достатнім для перевірки внутрішньої направленості обвинуваченого на виправлення.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яким слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.08.2025 року між прокурором відділу Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00001080 від 06.08.2025.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавленням волі строком 5 років, з іспитовим терміном 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання чинності вироком суду - залишити без змін.

Речові докази:

- ноутбук марки «Lenovo idea pad3 15 ITL6, 82Н8 8/512 Gb» сірого кольору переданий на зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 залишити в користуванні останньої.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9