ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 587/3659/24 Номер провадження 11-кп/814/956/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000223 від 12 квітня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 11.10.2024 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч, Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,;.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 , з участю його захисника ОСОБА_9 , з одного боку, та прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_8 за за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.100 КПК визначено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 вчинив ряд злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речових, їх прекурсорів

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що суд не навів мотивів з яких він виходив при вирішені питання про відповідність угоди КПК України, оскільки мотивувальна частина вироку повністю відображає обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000223 щодо ОСОБА_8 та інших осіб.

Також захисник зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_8 не було роз`яснення положення ч.4 ст.474 КПК України щодо права на судовий розгляд, права на мовчання тощо.

Крім того, захисник зазначає, що під час укладання угоди обвинуваченому було повідомлено, що за ч.3 ст.307 КК України йому буде призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, однак в тексті угоди визначено 9 років з конфіскацією майна, що, на думку захисника, є занадто суворим покаранням.

Також захисник звертає увагу на те, що у тексті вироку зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнав себе винуватим за ч.1 ст.325 КК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апелянта про необхідність призначення нового розгляду з мотивів зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів уважає необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Із змісту запису судового засідання від 11.10.2024 суддею Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі професійного захисника ОСОБА_9 , було детально роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 наведені вище положення КПК України та у судовому засідання обвинувачений повідомив, що визнає себе винуватим та погоджується на угоду, укладену з прокурором і наслідки укладення угоди, у тому числі щодо призначення узгодженого остаточного покарання за вчинене у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна та обмеження щодо апеляційного скарження вироку суду, йому зрозумілі.

Щодо призначеного за угодою покарання, яке, на думку апелянта, є більшим ніж узгоджено сторонами під час укладення угоди про визнання винуватості, колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 , за учаті захисника ОСОБА_9 , власноручно підписав угоду про визнання винуватості з прокурором ОСОБА_6 , у тому числі поставив свій підпис у частині угоди, яким регулювався вид та розмір погодженого сторонами угоди покарання (т.1, а.с.97).

Твердження захисника про наявність у обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 призвищ інших осіб, які також обвинувачуються у вчиненні злочинів, не впливає на законність укладеної угоди, так як чинний кримінальний процесуальний закон не містить вимоги щодо необхідності затвердження окремого обвинувального акту щодо особи, яка виявила бажання укласти угоду про визнання винуватості з прокурором.

За таких обставин, апеляційна скарза захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сумського районного суду Сумської області від 11.10.2024 відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4