Провадження № 1-кс/554/9325/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000922 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказав, що в провадженні СВ ПРУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000922 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Розслідування розпочате в зв`язку із надходженням повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 17.07.2025 року в період часу з 17 години, коли він перебував на зупинці Патріарха Мстислава в м. Полтаві, невідома особа таємно, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку чорної барсетки, в якій знаходився мобільний телефон марки «TECNO PRO» в корпусі чорного кольору, з номерами мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 130 грн, чим завдала матеріального збитку на суму 7000 грн.

23.07.2025 року ОСОБА_6 добровільно надала чорну барсетку, в якій знаходився мобільний телефону марки «TECNO» в корпусі чорного кольору та в захисному чохлі та грошові кошти в сумі 130 грн.

У той же день проведено огляд мобільного телефону марки «TECNO» в корпусі чорного кольору та в захисному чохлі, останні було вилучено та поміщено до спец.пакетів.

Постановою від 23.07.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Оскільки це майно має значенні речових доказів, воно може бути використане під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, потребує подальших досліджень із залученням експертів, спеціалістів, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Власник майна до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового провадження та без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчою доведено, що вилучені в ході огляду 23.07.2025 року мобільний телефон марки «Tecno PRO» в корпусі чорного кольору та в захисному чохлі,чорна барсетка та грошові кошти в сумі 130 грн є доказом злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являються об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду 23.07.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Tecno PRO» в корпусі чорного кольору та в захисному чохлі,чорну барсетку та грошові кошти в сумі 130 грн, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1