Справа № 308/2875/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Ужгороді подання провідного інспектора Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання, у зв`язку із закінченням давності виконання обвинувального вироку суду

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року, покарання, у зв`язку із закінченням давності виконання обвинувального вироку суду.

У поданні зазначає, що 07.04.2022 року на виконання до Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшли розпорядження від 06.04.2022 року за № 308/2875/22 та вирок Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2022 року відносно засудженого ОСОБА_3 . ОСОБА_3 не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді 200 громадських робіт та не відбув їх, оскільки з 29.04.2022 року був призваний по мобілізації на військову службу відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 року був призваний по мобілізації на військову службу, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 25.05.2022 року ОСОБА_3 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.11.2024 року була проведена телефонна розмова з вищевказаним громадянином, який в ході розмови повідомив, що наразі перебуває у лікарні, після лікування буде повертатися до військової служби.

Вказує, що згідно вимоги УІАП ГУНП в Закарпатській області, до кримінальної відповідальності не притягався, нового злочину під час іспитового строку, не вчиняв.

Провідний інспектор органу пробації зазначає, що оскільки вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 308/2875/22 набрав законної сили 31.03.2022 року, відповідно з моменту набрання чинності вироком суду минуло два роки.

А тому посилаючись на положення ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України орган пробації просить звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 308/2875/22, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду, відповідно до положень ч.1 ст. 80 КК України та ст. 152 КВК України.

Прокурор в судове засідання в черговий раз не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що убачається з довідок про доставку електронного документу. Причини неявки суду не відомі.

Представник органу пробації судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Начальник Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області подав до суду заяву про розгляд подання без участі представника органу пробації, зазначивши, що внесене подання підтримує у повному обсязі. Також до заяви долучена довідка № 205-04032025/21210 від 06.03.2025 року щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, а також відповідь ВП № 1 Ужгородського РУП щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання в черговий раз не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та матеріали особової справи № 25/ГР/22 суд доходить наступного.

З матеріалів подання вбачається, що 28.02.2022 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/2875/22 ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України, до 200 (двохсот) годин громадських робіт. (а.с. 2-5).

Вказаний вирок набрав законної сили 31.03.2022 року та згідно розпорядження Ужгородського міськрайонного суду від 06.04.2022 року № 308/2875/22 був направлений до Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для виконання.

При постановці ОСОБА_3 на облік органом пробації було з`ясовано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний по мобілізації 29.04.2022 року на військову службу відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.05.2022 року № 9028.

Згідно з довідкою в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 10.06.2022 року № 12/5232-22-вих, з 24.05.2022 року старший солдат ОСОБА_3 вибув для подальшого походження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону, АДРЕСА_1 .

Як установлено судом згідно відповіді начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.09.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.05.2022 року по 27.07.2024 року дійсно проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 27.07.2024 року ОСОБА_3 призупинена військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, та він вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби, відповідно до витягу з ЄРДР від 30.07.2024 року № 0001130.

Відповідно до ст. 152 КВК України та п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Надаючи оцінку відповідності подання вказаним вимогам статтей КПК та КВК України суд констатує, що дворічний строк давності виконання вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 308/2875/22, згідно з яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, яке є менш суворим ніж обмеження волі, закінчився 31.03.2024 року.

У період з 31.03.2022 року до 31.03.2024 року ОСОБА_3 від відбування покарання не ухилявся, перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації, нових злочинів не вчиняв, що підтверджується довідкою № 205-04032025/21210 від 06.03.2025 року.

При цьому надаючи оцінку повідомленню начальника НОМЕР_2 прикордонного загону у відповіді від 04.09.2024 року, про те, що з 27.07.2024 року ОСОБА_3 призупинена військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, та він вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби, відповідно до витягу з ЄРДР від 30.07.2024 року № 0001130, суд зазначає, вказана подія мала місце після закінчення строку давності вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 308/2875/22.

При цьому, окрім зазначення у вказаній довідці про наявність кримінального провадження № 0001130 від 30.07.2024 року, інших даних наявності такого суду не надано, у довідці № 205-04032025/21210 від 06.03.2025 року відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема, притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

А тому з огляду на вищенаведене, та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 308/2875/22, враховуючи, що ОСОБА_3 не ухилявся від відбування покарання за вказаним вироком, до закінчення строку давності обвинувального вироку нового злочину не вчинив, суд уважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, мешканця АДРЕСА_2 , від відбування, призначеного йому 28.02.2022 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі 308/2875/22, покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1