Справа № 738/736/25
№ провадження 1-кп/738/77/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2025 року за №0000058 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, розлученого, маючого малолітню дитину, раніше судимого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінено покарання у виді 2 років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 20 % із суми грошового забезпечення в дохід держави (25.05.2024 рішення суду набрало законної сили).

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суду від 03 лютого 2023 року, якою його визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яка набрала законної сили 14 лютого 2023 року, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначеній постанові суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжував керувати транспортними засобами.

Так, постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року у справі №738/716/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, які полягали в тому, що він 05 травня 2023 року о 02 год. 05 хв. в АДРЕСА_3 , керував автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункти 2.9 а, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 на підставі положень ст. 36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Вказана постанова набрала законної сили 20 червня 2023 року.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 серпня 2023 року у справі №734/3586/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягало в тому, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 02 серпня 2023 року о 12 год. 38 хв. на 113 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років. Вказана постанова набрала законної сили 05 вересня 2023 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2024 року у справі №751/7061/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, які полягали в тому, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 02 серпня 2024 року о 21 год. 39 хв. у м. Чернігові по вул. Текстильників, 1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.1 «а» та п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 6 років. Вказана постанова набрала законної сили 03 вересня 2024 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2024 року у справі №750/10908/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало в тому, що він 26 липня 2024 року о 22 год. 53 хв. в м. Чернігові по вул. Шевченка, 42 керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 29 листопада 2024 року.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2024 у справі №738/2682/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягало в тому, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 07 листопада 2024 року о 12 год. 57 хв. в м. Мена по вул. Сіверський шлях, 81 Корюківського району Чернігівської області керував транспортним засобом ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху.

Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного за цією постановою приєднано невідбуті частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначені постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 серпня 2023 року, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 серпня 2024 року, постановою Деснянського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2024 року та призначено остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 19 років 19 днів. Вказана постанова набрала законної сили 24 грудня 2024 року.

Систематичне керування ОСОБА_2 транспортними засобами з порушенням вимог пунктів 2.1.а, п.2.9 а, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, свідчить про ухилення останнього від виконання постанов суду, що є однією з форм невиконання судового рішення.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність постанови суду від 03 лютого 2023 року, яка набрала законної сили, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначеній постанові суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керував транспортним засобом та 05 травня 2023 року близько 02 год. 05 хв. був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по вул. Героїв України, 58 в с. Синявка, Корюківського району, Чернігівської області під час керування транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність постанов суду від 26 травня 2023 року та 24 серпня 2023 року, які набрали законної сили, будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вказаних постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначеним постановам суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керував транспортним засобом та 26 липня 2024 року близько 22 год. 53 хв. був зупинений поліцейськими Управління патрульної поліції в Чернігівській області в м. Чернігів по вул. Шевченка, 42 під час керування транспортним засобом ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Також, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність постанови суду від 02 грудня 2024 року, яка набрала законної сили, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначеним постановам суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керував транспортним засобом та 04 лютого 2025 року близько 16 год. 15 хв. був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію» в м. Мена по

вул. Вокзальній поблизу господарства №4 під час керування транспортним засобом Volksvagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною першою статті 382 КК України - як невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 31 березня 2025 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримала прокурор, остання вважала установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, зазначила, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень, та просила призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, щиро розкаявся, правову кваліфікацію дій не оспорював. У судових дебатах обвинувачений погодився з обвинувальною промовою прокурора.

Захисник у судових дебатах просила виправдати ОСОБА_2 за відсутністю складу кримінального правопорушення в його діях, посилаючись на те, що обвинувачення є неконкретизованим, за вчинення вказаних у обвинувальному акті адміністративних правопорушень ОСОБА_2 поніс адміністративну відповідальність, сплатив всі штрафи, вважає, що вбачається подвійне притягнення особи до відповідальності за одні й ті самі правопорушення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та показав, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно сідав за кермо автомобіля та керував ним. Йому відомо було про наявність всіх судових рішень про притягнення його до адміністративної відповідальності, які він отримував по пошті. Його неодноразово піддавали адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за вчинені ним адміністративні правопорушення, всі штрафи ним сплачені через ДВС, сплатив близько 300000 гривень, позбавлений права керування транспортними засобами на 19 років. 04 лютого 2025 року він приїхав автомобілем до відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області за викликом слідчого для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, а коли вийшов з відділення поліції, сів за кермо та почав рух, за ним поїхали працівники поліції на патрульному автомобілі, через деякий час увімкнули проблискові маячки, на їх вимогу він зупинився, працівник поліції попросив надати йому посвідчення водія, на що він повідомив, що немає посвідчення водія, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами. Працівники поліції перевірили вказану інформацію стосовно нього по планшету, роз`яснили, що він не має права керувати транспортними засобами, а тому повинен викликати водія, та попередили про кримінальну відповідальність за вчинені ним дії, після чого викликали слідчо-оперативну групу, будь-яких адміністративних матеріалів щодо нього в той день не складали. Автомобіль, яким він керував, належить йому, він придбав його для власного користування, а також він має знайомого, який у вільний час у разі необхідності може відвезти його куди йому треба. Іноді він сам керував транспортним засобом, оскільки є особою з інвалідністю, їздив у лікарню на протезування. Шкодує з приводу вчиненого, щиро розкаюється.

Показання свідка.

Свідок ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що він працює інспектором з реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області. 04 лютого 2025 року надійшла інформація від безпосереднього керівника ОСОБА_7 про те, що особа, будучи позбавленою права керування транспортними засобами, керує автомобілем, та повідомив марку автомобіля та реєстраційний номер. З метою перевірки вказаної інформації та припинення адміністративного правопорушення було встановлено напрямок руху транспортного засобу, який був зупинений на вул. Вокзальній у м. Мена, даним автомобілем керував ОСОБА_2 , який на вимогу надати посвідчення водія відповів, що він позбавлений права керування транспортними засобами на 19 років. Після уточнення по базі даних інформації щодо водія транспортного засобу з`ясувалося, що у його діях вбачається склад кримінального правопорушення, про що було повідомленого чергового і викликано слідчо-оперативну групу, у зв`язку з чим адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_2 не складалися.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.

На підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 04 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000058 про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 1 статті 382 КК України, а саме про те, що ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність рішень судів, які набрали законної сили, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, систематично керував транспортними засобами та 04 лютого 20235 року був зупинений працівниками поліції.

Згідно з рапортом помічника чергового ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 від 04 лютого 2025 року зі служби 102 надійшло повідомлення від Дударенка (працівника поліції) про те, що 04 лютого 2025 року о 16-43 год у м. Мена по вул. Вокзальній, 4 зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 19 років, на місце події було викликано СОГ.

У Протоколі огляду місця події від 04 лютого 2025 року та ілюстративних фототаблицях до нього зафіксовано огляд відкритої ділянки місцевості в м. Мена по вул. Вокзальній Корюківського району Чернігівської області. На узбіччі дороги між господарствами №4 та №6 припаркований автомобіль Volksvagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , поряд з яким присутній водій ОСОБА_2 , який для огляду надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , та повідомив, що даним транспортним засобом він керує без посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням суду.

З Протоколу огляду відеозапису від 10 лютого 2025 року та DVD -R диску з файлами відеозапису за 04 лютого 2025 року, який було відтворено під час судового розгляду, вбачається, що на відеозаписі зафіксовано рух автомобіля марки Volksvagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який було зупинено працівниками поліції за допомогою звукового сигналу. До водія вказаного автомобіля підходить працівник поліції, вітається, називає своє прізвище, звання та запитує: «А чого Ви будучи позбавленим керуєте, чи Ви не позбавлені права керування?», на що водій автомобіля відповідає, що дійсно він позбавлений права керування транспортними засобами, всі штрафи сплатив. Під час спілкування водій транспортного засобу називає своє прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання та повідомляє про те, що є рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами на 19 років. Водієм автомобіля марки Volksvagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суду від 03 лютого 2023 року (справа №740/327/23), ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дана постанова набрала законної сили 14 лютого 2023 року.

Будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк один рік постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суду від 03 лютого 2023 року, ОСОБА_2 продовжував систематично керувати транспортними засобами, що підтверджується наступним:

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року (справа №738/716/23) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, на підставі положень ст. 36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Згідно з постановою суду ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05 травня 2023 року. Вказана постанова набрала законної сили 20 червня 2023 року.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 серпня 2023 року (справа №734/3586/23) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років. Згідно з постановою суду ОСОБА_2 керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 02 серпня 2023 року. Вказана постанова набрала законної сили 05 вересня 2023 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2024 року (справа №751/7061/24) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 6 років. Згідно з постановою суду ОСОБА_2 керував автомобілем транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 02 серпня 2024 року. Вказана постанова набрала законної сили 03 вересня 2024 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2024 року (справа №750/10908/24) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно з постановою суду ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 26 липня 2024 року. Вказана постанова набрала законної сили 29 листопада 2024 року.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2024 (справа №738/2682/24) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного за цією постановою приєднано невідбуті частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначені постановою Менського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 серпня 2023 року, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 серпня 2024 року, постановою Деснянського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2024 року та призначено остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 19 років 19 днів. Згідно з постановою суд ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 07 листопада 2024 року. Вказана постанова набрала законної сили 24 грудня 2024 року.

Копії вказаних судових рішень направлялися ОСОБА_2 рекомендованими листами, які були ним отримані, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та показаннями обвинуваченого під час судового розгляду.

За повідомленнями Менського відділу ДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18 лютого 2025 року №№27.2-31/4156 та від 20 лютого 2025 року №27.2-31/4714, у відділі перебували виконавчі провадження: №76831001 (постанова №738/2682/24 від 02.12.2024), №763554706 (постанова № 751/7061/24 від 23.08.2024), №72290930 (постанова №738/716/23 від 26.05.2023), про що було повідомлено ОСОБА_2 , та під час примусового виконання вказаних виконавчих проваджень з рахунку боржника ОСОБА_2 було списано кошти в загальній сумі 156400 грн, винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень; у відділі перебуває виконавче провадження № 77208538 (постанова №750/10908/24 від 18.11.2024), під час примусового виконання якого арештовані кошти боржника та проведено списання коштів з рахунку ОСОБА_2 у розмірі 8565,43 грн, залишок боргу 8434,57 грн.

За повідомленням Територіального сервісного центру МВС №7444 від 07 лютого 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії ВХР, видане ТСЦ №5341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, дозволені категорії «В», «С». Згідно з базою даних Єдиного державного реєстру МВС, ОСОБА_2 значиться серед позбавлених права керування транспортними засобами, але посвідчення водія на зберігання не надходило.

За повідомленням відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу ГУНП в Чернігівській області від 13 березня 2025 року, до відділення поліції №1 (м. Мена) надходили постанови Менського районного суду Чернігівської області №738/716/23 від 26 травня 2023 року у частині позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки та №738/2682/24 від 02 грудня 2024 року у частині позбавлення права керування транспортними засобами на 19 років 19 днів. Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 у вказаних справах, посвідчення водія у нього не вилучалось. ОСОБА_2 було направлено повідомлення про позбавлення його права керування транспортними засобами та про необхідність прибуття до відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області для здачі посвідчення водія, проте станом на 13 березня 2025 року ОСОБА_2 з вказаного приводу до відділення поліції не звертався.

Під час судового розгляду захисник просила визнати недопустимим доказом Протокол огляду відеозапису від 10 лютого 2025 року та DVD -R диск з файлами відеозапису за 04 лютого 2025 року, посилаючись на те, що ці докази отримані з порушення прав її підзахисного, оскільки йому не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, яким він керував, і такі причини взагалі були відсутні.

Стаття 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначає підстави для зупинки транспортного засобу поліцейським.

Підставою для зупинки працівниками поліції 04 лютого 2025 року транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 у обвинувальному акті вказано пункт 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 була наявна інформація, що останній керує автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, що є порушенням ПДР.

Порушення вимог пункту 2.1а ПДР України у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» стали підставами для зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , що спростовує доводи захисника про відсутність підстав у поліцейських для зупинки автомобіля.

Наведеними вище нормативно-правовими актами чітко регламентовано порядок взаємодії працівників патрульної поліції із водіями, як учасниками дорожнього руху.

При цьому, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документи, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що в Україні діє воєнний стан, введений з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та його подальшим продовженням, у зв`язку із чим працівники правоохоронних органів Законом України № 2123-IX від 15.03.2022, наділені додатковими повноваженнями, спрямованими на забезпечення безпеки мирного населення, виявлення та знешкодження осіб, які порушують або мають намір порушити закон, запобігаючи скоєнню злочинів.

Враховуючи наведене, суд вважає неспроможними доводи захисника про безпідставність зупинення транспортного засобу працівниками поліції.

Окрім того, поліцейським було виконано обов`язок поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу.

З огляду на вказане, Протокол огляду відеозапису від 10 лютого 2025 року та DVD -R диск з файлами відеозапису за 04 лютого 2025 року є належними та допустимими доказами.

Також суд вважає безпідставними доводи захисника щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, у діях ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, включає в себе, зокрема, повне ігнорування судового рішення, що набрало законної сили.

З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується прямим умислом.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Таким чином, особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами на певний строк, зобов`язана утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду свою вину визнав та пояснив, що він був обізнаний з постановами суду, якими його було позбавлено права керувати транспортними засобами, однак не заперечував і того, що все ж сідав за кермо, продовжував керувати транспортними засобами всупереч рішення суду та порушував правила дорожнього руху, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, достовірно знаючи про наявність судових рішень, якими його визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на відповідний строк, останній раз на строк 19 років 19 днів, які набрали законної сили. Оскільки ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з вказаними постановами суду, не виконав їх, то зазначене свідчить про умисне ухилення останнього від їх виконання, що і є однією з форм невиконання судового рішення в розумінні ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними.

У даному кримінальному провадженні зібрані докази свідчать про систематичність вчинення невиконання судового рішення і про умисне невиконання рішення суду.

Оцінка обставин у даному кримінальному провадженні по суті стосується не тих самих фактів, що досліджувались у провадженнях про адміністративні правопорушення, а саме невиконання заборони керування транспортними засобами особою, до якої застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, його ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК.

Встановлені факти не призвели до притягнення до відповідальності обвинуваченого двічі, оскільки в обгрунтування обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК щодо ОСОБА_2 покладено лише обставини невиконання судового рішення, що не суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК України та протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На обвинуваченого постановами суду покладений обов`язок утриматись від керування транспортним засобом сукупно строком на 19 років 19 днів, проте він продовжував керувати транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обмежує право особи на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, нагороджений Президентом України медаллю «За військову службу Україні», нагороджений нагрудним знаком Командувача об`єднаних сил Збройних Сил України «За службу та звитягу III ступеня», перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаряпсихіатра не перебуває, розлучений, але проживає з колишньою дружиною, має на утриманні спільну малолітню дитину та двох дітей колишньої дружини, за місцем проживання характеризується добре.

Згідно з досудовою доповіддю від 06 травня 2025 року, підготовленою Корюківський районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, про обвинуваченого ОСОБА_2 , надано висновок про високий ризик вчинення ним повторного правопорушення та про можливість у винятковому порядку його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Під час судового розгляду обвинувачений виявив щире шкодування з приводу вчиненого, запевнив, що більше такого не повториться, засудив свою поведінку та щиро покаявся, висловився про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Враховуючи особу обвинуваченого його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки та схильності, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його вчинення, відношення обвинуваченого до вчиненого і його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, у розмірі визначеному санкцією частини першої статті 382 КК України.

При призначенні ОСОБА_2 остаточного покарання, суд бере до уваги те, що відповідно до частини першої статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року за ч .1 ст. 263, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінено покарання у виді 2 років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 20 % із суми грошового забезпечення в дохід держави.

За матеріалами кримінального провадження вказаний вирок не виконано, оскільки ОСОБА_2 звільнився з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», клопотання про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання до суду не подавалось.

З огляду на викладене, обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами статті 71 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого ним покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року, застосувавши положення частини третьої статті 72 КК України до покарання у виді штрафу.

Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжні заходи, не застосовувались, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.

Речові докази: DVD-R диск з файлами відеозаписів за 04.02.2025 зі службових відеореєстраторів, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

На підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, та службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 20 % із суми грошового забезпечення в дохід держави.

На підставі частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Речові докази: DVD-R диск з файлами відеозаписів за 04.02.2025 зі службових відеореєстраторів, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1