№ 207/6394/24
№ 1-кп/207/189/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0001076 від 23.11.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утримані малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, військовослужбовця за призивом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.02.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ст.75, п.п.1, 2, ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 09.09.2020 знятий з обліку Верхньодніпровського ФДУ ЦП за вироком Верхньодніпровського районного суду від 09.07.2020 року;

09.07.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 рік 1 місяць за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020, до відбуття покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 07.10.2020 року прибув до Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області (№94) з ДУВП № 4 м. Дніпра; 26.09.2024 року звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, проходячи її в посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.41 Конституції України, законів України, Військової присяги, 23.11.2024 року приблизно о 16:20 годині, перебував поблизу кафе-бару «Завітай» розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 89А, де крізь вікно побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у вказаному барі де працювала там продавцем та тримала у руках мобільний телефон Redmi 4X, 2/16GB Black, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , вартістю 1400,00 грн. із сім картою НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, належний потерпілій ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_6 зайшов до зали вищевказаного бару та розуміючи, що здійснює відкрите безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, в умовах воєнного стану, повторно, відкрито схопив правою рукою мобільний телефон Redmi 4X, 2/16GB Black, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 , лівою рукою утримував потерпілу ОСОБА_7 намагаючись стримати її опір, проте в подальшому з метою заволодіння вказаним вище мобільним телефоном обома руками схопив його та ривком вирвав із рук потерпілої ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1400 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин свою вину визнав. У вчиненому розкаявся. Просив суворо його не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. Покарання просила призначати на розсуд суду. Матеріальну шкоду їй відшкодовано, цивільний позов не заявляла.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 23.11.2024 року у другій половині дня, вона перебувала в кафе «Шаурма» разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 . Приблизно о 16.00 год., вони почули, як ОСОБА_10 , яка працює в кафе поруч з ними, кличе на допомогу і що в неї викрали телефон. Вибігши на вулицю вона побачила чоловіка в камуфляжній формі, який тікав від них, та почала бігти за ним. В цей час ОСОБА_9 сів в автомобіль і почав їхати за чоловіком. Вона одразу ж викликала поліцію. Наздогнати чоловіка вдалось біля 36 школи по вул. М.Лисенка. У чоловіка вона бачила мобільний телефон, який належав потерпілій. Через деякий час чоловік був затриманий працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 23.11.2024 року у другій половині дня, він перебував в кафе «Шаурма» разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 . Приблизно о 16.00 год., вони почули, як ОСОБА_10 , яка працює в кафе поруч з ними, кличе на допомогу і що в неї викрали телефон. Вибігши на вулицю вони побачили чоловіка в камуфляжній формі, який тікав від них. ОСОБА_8 почала бігти за ним, а він сів в свій автомобіль та почав їхати за чоловіком. Наздогнавши його біля 36 школи по вул. М.Лисенка, він побачив у чоловіка мобільний телефон, який належав потерпілій. Через деякий час чоловік був затриманий працівниками поліції.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 23.11.2024 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: приміщення кафебару «Завітай», яке знаходиться за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 89А та територія місцевості біля буд. 6 по вул. М.Лисенка (т.1 а.с.7-10);

- протоколом огляду речей від 23.11.2024 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон Redmi 4X, 2/16GB Black, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 (т.1 а.с.16-19);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 4052 від 25.11.2024 року, у підсумках якого зазначено, що ринкова вартість мобільного телефону Хіаоmi моделі Redmi 4X, серійний номер 4632d20a7ce4 об`ємом пам`яті: оперативна 2 Гб; внутрішня 16 Гб, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , станом на 23.11.2024 року складає 1400,00 грн. (т.1 а.с.24-30);

- протоколом затримання ОСОБА_6 від 23.11.2024 року, відповідно до якого23.11.2024 року о 16.57 год. було затримано ОСОБА_6 (т.1 а.с.34-35);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2024 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка забрала у неї мобільний телефон (т.1 а.с.66-68);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка забрала у потерпілої мобільний телефон (т.1 а.с.69-71);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка забрала у потерпілої мобільний телефон (т.1 а.с.72-74);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2024 року за участю потерпілої ОСОБА_7 під час якого вона пояснила та показала у який спосіб та за яких обставин у неї було викрадено мобільний телефон (т.1 а.с.77-81);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 під час якого вона пояснила та показала у який спосіб та за яких обставин у потерпілої було викрадено мобільний телефон (т.1 а.с.82-85);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення (т.1 а.с.97-102);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2024 року за участю свідка ОСОБА_9 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин у потерпілої було викрадено мобільний телефон (т.1 а.с.115-117);

- відеодоказами, оглянутими в судовому засіданні, а саме: відеозаписом до протоколу огляду речей (т.1 а.с.60).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує спосіб вчинення та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини, спосіб вчинення та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, є військовослужбовцем за призивом під час мобілізації, за місцем проживання характеризується задовільно, в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, щиро кається у вчиненому.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України, не визначаючи максимальну міру покарання.

Цивільну позовну заяву не заявлено.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23 листопада 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №4052 від 25.11.2024 року у розмірі 378 гривень 64 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.11.2024 року на мобільний телефон чорного кольору марки Xiaomi моделі Redmi 4X, серійний номер 4632d20a7ce4, об`ємом пам`яті: оперативна - 2 ГБ; внутрішня 16 ГБ, м.т. НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Речові докази по справі: мобільний телефон чорного кольору марки Хіаоmi моделі Redmi 4X, серійний номер НОМЕР_6 об`ємом пам`яті: оперативна 2 Гб; внутрішня 16 Гб, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , із сім картою НОМЕР_7 , який знаходиться у потерпілої ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1