Справа № 953/9707/25
н/п 1-кс/953/6346/25
"16" вересня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, який є військовослужбовцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , розлучений, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_5 , близько 21.10 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, керуючи технічно справним фургоном КАМАЗ р.н. НОМЕР_1 з причепом ГКБ р.н. НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони с. Новопокровка, Чугуївського району Харківської області, під`їхавши до перехрестя з автодорогою М03 «Київ-Харків-Довжанський», виконуючи переїзд головної дороги у напрямку руху до м. Харків, діючи необережно, не виконав вимоги дорожнього знаку розділу 33 п.п. 2.2 ПДР України «проїзд без зупинки заборонено», не впевнившись у безпеці свого маневру, почав здійснювати переїзд з другорядної дороги на головну тим самим не надав дорогу водію ОСОБА_7 , який рухався за кермом автомобіля «Hyundai» р.н. НОМЕР_3 який рухався по головній дорозі зі сторони м. Харків в бік м. Чугуїв Харківської області, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, чим грубо порушив вимоги п.п 16.11 та дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 16.11 ПДР України «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
- розділ 33 п. 2.1 «. Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.».
Після вказаного зіткнення водій ОСОБА_5 , не зупиняючись покинув місце події, внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_7 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
15.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, в також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно ці обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
Сторона обвинувачення зазначає, що орган досудового розслідування вважає за неможливе визначення розміру застави стосовно підозрюваного відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказувала на недоведеність ризиків, просила врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, позитивно характеризується з місця роботи, має двох неповнолітніх дітей. Просила відмовити в задоволенні клопотання, або застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання, або застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначив, що він військовослужбовець за контрактом, мешкає та працює в м. Харкові.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.
15.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_7 .
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця ДТП від 13.09.2025; рапортами оперативних співробітників; протоколом огляду транспортного засобу фургону КАМАЗ р.н. НОМЕР_1 з причепом ГКБ р.н. НОМЕР_2 від 15.09.2025; показанням свідків ОСОБА_8 від 14.09.2025, ОСОБА_9 від 15.09.2025, які містяться в протоколах їх допитів відповідно.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Згідно наданих даних, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, є військовослужбовцем, має подяку за професійну та невтомну працю під час проведення заходів метрологічного забезпечення у в/ч НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , розлучений, має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Відповідно до службової характеристики ТВО начальника відділу пересувних лабораторій вимірювальної техніки майора ОСОБА_12 від 16.09.2025, під час проходження служби у відділу пересувних лабораторій вимірювальної техніки з березня 2025 року солдат ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони. До виконання службових обов`язків відноситься добросовісно. Почуття відповідальності за доручену справу розвинене добре. Закріплену за ним військову техніку знає добре. На критику та зауваження реагує вірно, здатен критично оцінювати свою діяльність. Завдання щодо займаної посади виконує старанно. Проблем у взаємовідносинах в колективі не має, простий та доступний в спілкуванні. Вимоги керівних та нормативних документів за функціональною діяльністю знає задовільно та дотримується їх у повсякденній діяльності. У стройовому відношенні підтягнутий, охайний, фізично розвинутий добре. За військовослужбовцем корупційних правопорушень та неприйнятих за ним рішень не обліковано.
Згідно заяви командира військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_13 від 16.09.2025, останній, від імені колективу військової частини звертаюсь до суду з проханням під час розгляду справу, щодо обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 286 КК України, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Солдат ОСОБА_5 по службі характеризується позитивно, порушень військової дисципліни не має. Сам добровільно став на захист Батьківщини, підписавши контракт з Збройними Силами України в січні 2025 року. На вихованні має двох неповнолітніх дітей. В колективі користується повагою, статути Збройних Сил України та інші Закони України виконує добросовісно.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, у сфері кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.11.2025 включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят ) днів - до 14 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 16 вересня 2025 року до 14 листопада 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1