ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7180/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/638/927/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/583/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 28 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 28.02.2024 року.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що прокуратурою було неправомірно відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000039 від 28.02.2024 року.

Зазначає, що в діях виконуючого обов`язки директора та головного бухгалтера коледжу є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України, але цей злочин було приховано слідчими та прокурорами. Під час роботи у коледжі, ОСОБА_7 не була ані посадовою особою, ані службовою особою. Не дивлячись на цей факт, за підробленими документами, з підробленими підписами ОСОБА_7 , вона, всупереч статті 62 Конституції України була притягнута до кримінальної відповідальності.

Показання допитаних у кримінальному провадженні свідків містять суттєві розбіжності з показаннями ОСОБА_7 , хоча саме її показання підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчому та прокурору були подані клопотання про необхідність виконання вимог статті 9 КПК України та проведення експертиз щодо підроблених документів та підроблених підписів. Не дивлячись на заперечення, слідчим суддею також було задоволено клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати, а скаргу про скасування повідомлення про підозру задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Встановлено, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000039 від 28.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.10.2024 року старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 , було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України. 09.12.2024 року старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 , було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 та повідомлено про підозру її у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України. Відповідно до наявних в матеріалах провадження повідомлення про підозру як від 30.10.2024 так і в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 09.12.2024 вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрювалася на час повідомлення про підозру, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У повідомленні про підозру від 30.10.2024 і в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 09.12.2024 зазначено права та обов`язки підозрюваної, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручена, права підозрюваної особи оголошені та роз`яснені, наявні підписи ОСОБА_7 та її захисників, та дата 30.10.2024 та 09.12.2024.

З огляду на зміст апеляційної скарги захисника та пояснення ОСОБА_7 , надані у судовому засіданні, сторона захисту вважає, що ОСОБА_7 не є суб`єктом інкримінованого їй кримінального правопорушення. Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, такі пояснення ОСОБА_7 формуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають перевірці у сукупності з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні суду апеляційного суду повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене 20.12.2024 та стороні захисту були відкриті матеріали досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України, наразі триває процес ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Крім того, прокурор зауважив, що щодо підозрюваної ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід та обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірялася. Постанови органу досудового розслідування про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту, в тому числі, і про призначення експертизи, не були оскаржені. Суд апеляційної інстанції не встановив процесуальних порушень під час здійснення повідомлення ОСОБА_7 про підозру 30.10.2024, а також під час повідомлення 09.12.2024 про зміну раніше повідомленої підозри.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру 30.10.2024 було неправомірним, оскільки здійснено без її допиту та без належної перевірки її показань.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, обсяг достатності доказів для повідомлення особи про підозру визначається слідчим та прокурором у кримінальному провадженні.

Підозра є процесуальним рішенням, яке складається і повідомляється слідчим чи прокурором з урахуванням обставин, які автор вважає встановленими. Обставини здійснення підозрюваною особою конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні. Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 , де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». Враховуючи практику ЄСПЛ, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про причетність особи до кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри в тій редакції, що викладена, та за тими доводами, які були озвучені під час судового засідання, враховуючи, що повідомлена 30.10.2024 підозра була змінена 09.12.2024, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги в порядку статті 303 КПК України, та є передчасними.

Фактично заявник у скарзі наводить обставини, які підлягають з`ясуванню та перевірці під час судового розгляду по суті обвинувального акту, який можливо буде складений після закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України. Обгрунтованими є висновки слідчого судді про те, що не можуть бути підставою для скасування підозри доводи щодо можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення інших осіб, які на цей час не набули статусу підозрюваних.

Сторона захисту ставить під сумнів значення посадової інструкції, табелів обліку робочого часу як належних та допустимих доказів, однак питання щодо допустимості доказів, їх достатності, повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів буде перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, та не дає підстав для скасування підозри. У зв`язку із наведеним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , і які відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги захисника, не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: