ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1571/25 Справа № 183/6723/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року відмову у накладанні арешту на майно в рамках кримінального провадження №00000377 від 29 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000377 від 29 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що прокурором усупереч вимогам ст. 171 КПК України, зі значним пропуском строку подано клопотання про накладання арешту, оскільки майно було вилучено під час обушку 24 липня 2025 року, а тому останній день зі зверненням з клопотанням є 25 липня 2025 року. При цьому, прокурором подано клопотання лише 30 липня 2025 року, а наведені причини пропуску не можна визнати поважними та такими, що свідчать про непереборну силу чи виняткові обставини, які заважали стороні обвинувачення своєчасно звернутися з клопотанням.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладання арешту на майно у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею не надано належної правової оцінки клопотанню про поновлення строку та поважні причини пропуску, які виразились у тому, що прокурор з 24 по 28 липня 2025 року приймав участь у слідчих діях, які проводились на території м. Краматорська Донецької області, в підтвердження чого долучені копії процесуальних документів.

Вважає, що слідчим суддею в порушення вимог процесуального закону не вирішено клопотання про поновлення строку, а мотиви викладені в частині відмови у задоволенні клопотання по суті є безпідставними.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавав, а тому враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі прокурора.

Перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Приписами ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Вказаних вимог закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про накладання арешту дотримано.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 24 липня 2025 року в рамках кримінального провадження №000377 від 29 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, проведено санкційований обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 та облікові картки непридатних до військової служби осіб.

30 липня 2025 року прокурор ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно, мотивуючи його тим, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України та має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Цього ж дня прокурором подано і клопотання про поновлення процесуального строку, з вказівкою про те, що у зв`язку із проведенням невідкладних слідчих дій було унеможливлено своєчасне подання клопотання (а.с. 27-28).

Мотивуючи оскаржувану ухвалу суду в частині відмови в задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що наведені прокурором причини пропуску строку не можна визнати поважними, а тому враховуючи, що клопотання подано зі значним пропуском та зважаючи на норму ч. 5 ст. 171 КПК України, відмовив в задоволенні клопотання про накладання арешту на майно.

Ствердження прокурора про те, що слідчим суддею в окремому порядку не вирішено питання про поновлення строку є неприйнятним, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що судом надано правову оцінки наведеним підставам та причинам пропуску строку та визнано відповідно їх неповажними.

Колегія суддів погоджується з таким рішення, оскільки дійсно клопотання про арешт майна було подано зі значним пропуском строку, при цьому прокурором не наведено поважні на то причини, чи обставини непереборної сили, що об`єктивно впливу на несвоєчасну подачу клопотання.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Враховуючи, що процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів клопотання про арешт могло бути своєчасно подано одним із групи прокурорів, який не був залучений до невідкладних слідчих дій, при цьому також своєчасне подання клопотання можна забезпечити шляхом скерування до суду документів засобами поштового зв`язку чи через підсистему Електронний Суд.

Колегія суддів, також звертає увагу, що допит свідка у відповідності до вимог ст. 223 та ст. 224 КПК України не є невідкладною слідчою дією, на що посилався прокурор у клопотанні про поновлення процесуальних строків.

За змістом ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що наведені прокурором причини пропуску строку не є поважними, а відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді з наведеними в ній мотивами щодо відмови в задоволенні клопотання про накладання арешту, через порушення строків звернення із клопотанням є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року відмову у накладанні арешту на майно в рамках кримінального провадження №00000377 від 29 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3