Справа № 629/6409/18
ВИРОК

іменем України

28 серпня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі (далі скорочено - Суд):

Головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суду об`єднане кримінальне провадження №0000238 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, пенсіонера, інваліда ІІ групи, не маючого утриманців на своєму утриманні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська (на теперішній час місто Дніпро).

1. Формулювання обвинувачення, яке Суд вважає доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Формулюючи обвинувачення ОСОБА_4 , яке Суд вважає доведеним, Суд робить застереження, що здійснює розгляд об`єднаного кримінального провадження виключно в межах цього обвинувачення, пред`явленого обвинуваченому відповідно до обвинувальних актів.

Суд уважає доведеним,

1.08.12.2004 року близько 03.00 раніше знайомі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , знаходилися в громадському місці - приміщенні кафе «Берізка», розташованому на території парку «Перемога» в м. Лозова Харківської області.

Останні, в ході вживання алкогольних напоїв, розбили келих, після чого офіціантка попросила оплатити його вартість, на що останні відповіли відмовою.

Потім, з аналогічним проханням до вказаних осіб звернувся ОСОБА_7 , який працював там охоронцем та виконував обов`язки з охорони громадського порядку, після чого ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, використовуючи дане прохання як привід і причину для вчинення ними хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, стали висловлюватися на адресу охоронця ОСОБА_7 нецензурною лайкою.

Почувши це, до ОСОБА_7 підійшов відвідувач кафе ОСОБА_8 , який зробив ОСОБА_6 і ОСОБА_4 зауваження і разом з ОСОБА_7 попросили їх припинити хуліганські дії.

Не реагуючи на зауваження ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 встали з-за столу. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно схопив ОСОБА_7 за його одяг на грудях. ОСОБА_7 спробував припинити хуліганські дії ОСОБА_4 і завів його руку за спину, на що ОСОБА_6 , продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, став утримувати ОСОБА_7 за спину. В цей час ОСОБА_8 також намагався припинити хуліганські дії групи, однак, ОСОБА_6 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_8 . Після чого, знову намагався нанести удари останньому і впав на підлогу разом з ним, внаслідок чого ОСОБА_8 вдарився головою об підлогу. Продовжуючи хуліганські дії вчинені групою осіб, ОСОБА_6 , наносив кулаками удари по голові, лежачому на підлозі ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, схопив ОСОБА_7 за одяг спереду і вдарив останнього головою об колону, яка була в приміщенні кафе. Побачивши це, ОСОБА_8 піднявся і спробував надати ОСОБА_7 допомогу. В цей час, ОСОБА_9 , продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки, дістав з кишені свого одягу ніж - предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, і, діючи умисно, став наносити ним удари в область обличчя та голови ОСОБА_8 . Останній став захищатися від ударів і закривати голову руками, внаслідок чого ОСОБА_4 поранив йому ще й ліву долоню. Потім, продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, ОСОБА_4 завдав один удар ОСОБА_8 своєю головою в область носа, від чого останній впав. В цей час з рук ОСОБА_4 випав ніж, який підняв ОСОБА_6 і знову передав його ОСОБА_9 , який відразу ж вибіг з приміщення кафе.

Коли ОСОБА_8 піднявся, ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, завдав йому один удар ногою в область обличчя і також вибіг з приміщення кафе.

Намагаючись затримати ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 побігли за ними на вулицю, де з метою припинення хуліганських дій, вимагали від них викинути ніж. Однак, ОСОБА_9 , діючи умисно, продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, завдав два удари ножем в обличчя ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_6 і, намагаючись його затримати впав з ним разом на землю, а останній продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, сів зверху на ОСОБА_7 і наносив йому множинні удари руками по обличчю, після чого встав і втік.

Хуліганські дії ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , що супроводжувалися особливою зухвалістю, не припинялися тривалий час, близько півтори години, і були припинені тільки співробітниками ВДСО Лозівського РВ ГУМВС України в Харківській області, які затримали останніх.

Протиправними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяні наступні тілесні ушкодження: дві різані рани на обличчі, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами.

Зазначені тілесні ушкодження, як окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Протиправними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні наступні тілесні ушкодження: різані рани на шиї і лівій кисті, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з легкими клінічними проявами.

Зазначені тілесні ушкодження, як окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. 02.09.2019 року близько 03:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, проходили повз будинок АДРЕСА_2 . В цей час та в зазначеному місці на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій вказаний злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої, з метою вбивства наніс ОСОБА_10 не менше сімнадцяти травматичних впливів невстановленим тупим твердим предметом в область голови, обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок та не менше трьох травматичних дій невстановленим гострим колюче - ріжучим предметом в область шиї ОСОБА_10 , внаслідок яких остання померла на місці.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою приховання злочину, ОСОБА_4 переніс тіло ОСОБА_10 до сміттєвого баку, який розташований неподалік будинку 5 на мікрорайоні 5 в місті Лозова Харківської області, куди викинув тіло потерпілої.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: садна в лівій вилично-орбітальній області, в потиличній ділянці з права; різаних ран на лівій боковій поверхні шиї в середній третині, обширної рани на шиї в середній її третині з пошкодженням поверхневих та глибоких м`язів шиї, гортані, трахеї, стравоходу, правої та лівої сонних артерій на рівні третього шийного хребця з масивною кровопідтечністю м`яких тканин; синців в надключичній ділянці зліва, в лівій підключичній ділянці, в правій підключичній області, садно в поперековій області на всьому протязі; синців по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, по передній поверхні правого коліна, по передній поверхні лівого коліна, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній поверхні правої гомілки в верхній третині та нижній третині, по задній поверхні правого стегна в верхній третині, саден по тильній поверхні лівої кисті в області кісток зап`ястя, по задній поверхні правого плеча на всьому протязі, в області правого ліктьового згину. Різані рани шиї, які у своєму перебігу обумовили настання смерті ОСОБА_10 , мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Причиною смерті потерпілої ОСОБА_10 явилась гостра крововтрата обумовлена різаними ранами шиї.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор підтримав обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 .

Вважав, що винуватість обвинуваченого в інкримінованих злочинах найшла своє повне підтвердження під час судового розгляду, адже, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів з числа передбачених ст. 84 КПК, слідує, що ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.

Пропонував Суду, мовою оригінала, «…беручи до уваги тяжкість і суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дані що його характеризують, конкретні обставини кримінального провадження, прошу суд: визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді у виді 5 років позбавлення волі та за наявності його згоди звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, за ч. 1 ст. 115 КК України - призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі. Цивільний позов задовольнити. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати стягнути з обвинуваченого...».

3. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе не визнав.

Суду показав, що він не визнає себе винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, так як не вбивав ОСОБА_11 , не мав на це мотиву, не вживав алкоголь, не мав ножа та інших предметів, не сварився з ОСОБА_11, не завдав тілесних пошкоджень ОСОБА_11 . В обвинувальному акті домисли та фальсифікації. 02.09.2019 року він попрощався з ОСОБА_11 у мікрорайоні № 2 м. Лозова, Харківської області, приблизно о 01-15 - 20 хвилин, точний час не знає, був без годинника. ОСОБА_11 залишилась на мікрорайоні № 2. Він пішов до дому, до місця реєстрації та постійного місця проживання. Прийшовши до дому, роззувся у прихожій. Носить взуття 42 розміру, 02.09.2019 року був взутий у чорні капці 42 розміру, це видно на відеоматеріалах цієї справи є свідчення свідків. У другій годині повісив свої шорти та сорочку на балконі так як був на пікніку, тому вони були у диму. Вечором не прав одежу, душ не приймав, води не було. Про це свідчить довідка з водоканалу - про відсутність води, яка міститься в матеріалах справи. Обвинувачення не надало ніяких доказів його перебування на мікрорайоні № 5 м. Лозова, Харківської області 02.09.2019 року, після 00-55 хвилин. Обвинувачення сфабриковано «лозівськими» правоохоронцями, які порушували закони України, сфабрикували докази. Докази його невинуватості надав суду захисник ОСОБА_12 . Він не скоював злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, та не визнає свою вину у даному злочині. Він не мав хуліганських мотивів порушувати громадський порядок, не вжив алкоголь, не мав ножа, та інших предметів, не завдавав тілесних ушкоджень потерпілим, ніяким предметом та ніяким чином. Нікого не бив, не переховувався. Обвинувачення сфабриковане, докази фальшиві. Докази його невинуватості надав захисник ОСОБА_12 .

Подія відбувалась 08.12.2004 року, там були події інші. По запрошенню ОСОБА_13 він був на святкуванні дня народження його знайомого, алкоголь не вживав. Виник конфлікт між ОСОБА_13 та « ОСОБА_14 ». Оцінивши ситуацію, спробував заспокоїти, в цей момент «ОСОБА_8» вибив стілець із-під ОСОБА_13 , ОСОБА_13 впав. «ОСОБА_8» продовжив свій напад, вдарив його ногою. Він піднявся зі свого місця, спробував заспокоїти, почав нахилятись, щоб допомогти піднятись ОСОБА_13 , відчув удар у голову, і вони впали. Поштовхались на підлозі, піднялись, розійшлися. Після він пішов до бару, за все розрахувався. Вийшовши з бару, його зупинив наряд охорони, вдарили у живіт, в голову. Він втратив рівновагу, після чого його заштовхнули в машину, де він знепритомнів. Прийшов до тями в райвідділу міліції. ОСОБА_13 почав спілкуватись з працівниками міліції, казав, що буде скаржитись прокурору. Вони почали бити ОСОБА_13 , на що він підійшов, та почав робити зауваження. Працівники міліції перестали бити ОСОБА_13 та почали бити його (обвинуваченого), після чого він втратив тяму, та отямився через 3 доби у лікарні, в реанімації, до цього був у комі. Лише своєчасна медична допомога врятувала його життя. Лікувався, після того як виписався, був на амбулаторному лікуванні. Не переховувався, жив у місті, він інвалід 2 групи. 2018 році затримали, та з самого затримання він не визнавав вину. У 2020 році був призначений адвокат ОСОБА_15 . Відбувались допити, та слідчий був ОСОБА_16 . Йому довіряв, та казав йому, що не мав ножа, що нікого не бив, а він записав протилежне. Коли ознайомлювався з документами, побачив та поцікавився у ОСОБА_17 , бо довірлива людина, та не зрозумів, чому так. Далі взяв адвоката ОСОБА_18 , справа затягувалась. Щоб затягнути справи, висунули ще одне обвинувачення, за статтями 125 чи 124, не пам`ятає. Не знав, що це за обвинувачення, спирався на адвоката, та з яким не ознайомили.

02.09.2019 року за адресою АДРЕСА_3 був виявлений труп ОСОБА_10. Його затримали біля дверей квартири сестри. Затримали за те, що він не розрахувався в кафе, на що сказав поліцейському, що нічого не замовляв, знайома попрохала, щоб її пригостив алкоголем і все. З ОСОБА_11 знайомі були дуже давно, мали дружні відносини, які ні до чого не змушували. Вона підійшла до бару, був по заду неї та не вживав алкогольні напої. Взяла собі пляшку слабоалкогольного напою, та був здивований, не може бути, щоб вона не розрахувалась, бо була порядна жінка. Поліцейські сказали, щоб присів до машини та проїхали, але нікуди не поїхали. На цей момент було вже 2 обвинувачення, перебував у шоковому стані, погрожували, забрали ключі, із застосуванням тортур, катуванням. Приїхав начальник поліції, подивився на руки, на яких пошкоджень ніяких не було, після чого поїхали до райвідділу. Там був адвокат ОСОБА_19 , якому дали ключі від квартири, та інші речі. Здійснювали тиск, погрожували життю, на що звернув увагу ОСОБА_18, та той відповів, що нічого зробити не може. Був у камері, де також здійснювали фізичний тиск. На наступний день з`явився ОСОБА_17 . Сказав, щоб не давав покази, та використовував ст. 63 Конституції України. Це все записувалось. Давав покази одні, записували геть інше. Розказав, що зайшов в кафе, там виникли питання щодо благоустрою будинку. Та прийшов, щоб поспілкуватись з людиною на тему роботи, в цей момент підійшла ОСОБА_11 . Був у шортах, капцях. Потанцював один танець з ОСОБА_11. ОСОБА_11 повідомила, що святкує з друзями день народження. Підішли до молодих людей, кожен пив щось. Трохи посиділи. Потім вийшов, поспілкувався з ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_11 біля фонтану підійшла поспілкуватись зі знайомими. Розпрощались на мікрорайоні № 2. Пішов до дому, куди пішла ОСОБА_11 не знає. Після затримання вилучили речі, невідомий розкладний ніж, пакет з невідомим вмістом. Поїхали на адресу, де був затриманий, відкрили двері ключами, відкрили двері, дістали пакет з чимось, після того узяли капці з невідомою речовиною бурого кольору та відправили на експертизу. 29.10 було судове засідання, прокурор ОСОБА_11 вмовив голову суду долучити обвинувачення по ст. 124, чи 125 КК України. Бо на ножі, шортах, сороці нічого не виявлено, але на капцях виявлено якусь речовину, на що повідомив адвокату ОСОБА_19 , що капці належать родичу, та вони 46 розміру, але адвокат ніяких дій з цього приводу не зробив. Потім було призначено судове засідання на 27 (точну дату не проговорив), принесли обвинувальний акт, та ОСОБА_19 нічого не робив. Після прийшов слідчій та ОСОБА_19 , та під час розмови, він сказав слідчому, що у нього (слідчого) були ключі від квартири, було тіло ОСОБА_11 , її кров, що перелякало його та адвоката ОСОБА_19 . Також запропонував переглянути відео з кафе, але зі слів слідчого відео зникло, хоча до цього він казав, що воно є. Там видно з іншого відео з мосту, малюнок капців з боку інший, та те, що вони відрізняються, 46 та 42 розміри. Судове засідання не відбулось. ОСОБА_19 сказав, що направить заяву в ДБР, в поліцію, в суд. Спочатку сказав, щоб підписав пусті аркуші, адвокат ОСОБА_19 склав заяви та направив, але ДБР їх не прийняло, відповідь саму не отримав. Було порушено права, порушено процедуру затримання. Також в матеріалах справи наявний ніж, на якому відсутні будь-які відбитки, сліди крові, які можна ідентифікувати. Речі на експертизу не здавались.

В судових дебатах, своєму останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 наполягав, що він невинуватий, оскільки не скоював злочини, які йому інкриміновані, докази у справі сфальсифіковані.

Захисник ОСОБА_20 не прибув в останнє судове засідання, з приводу чого обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував продовжити судовий розгляд кримінального провадження та проведення судових дебатів за відсутності вказаного захисника, оскільки його інтереси у судовому засіданні захищає захисник ОСОБА_5 , тому, з огляду на думку ОСОБА_4 , наявності захисника ОСОБА_5 , Суд вважає, що не прибуття іншого захисника, відсутності заяв або клопотань від захисника ОСОБА_20 про відкладення судового засідання, не є порушенням права на захист обвинуваченого, яке гарантовано Конституцією України, ніяким чином не обмежує його право на захист та є особистим волевиявленням останнього.

Також, захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні та в судових дебатах повністю підтримав позицію ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 вважав недоведеним обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , просив його виправдати та визнати недопустимим певні докази.

Судом відхиляються такі відповідні покази, заяви ОСОБА_4 , оскільки його різноманітні покази, посилання, явно свідчать про його зацікавленість уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини, намагання свої показання підлаштувати під фактичні обставини, які встановлювалися під час досудового розслідування, судового розгляду, намагання таким чином штучно створити для себе алібі, що є вочевидь надуманим з огляду на наступне.

4. Обставини, які Суд вважає доведеними під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 337, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 368 КПК України, здійснивши судовий розгляд стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши під час судового розгляду всі докази, надані сторонами кримінального провадження, Суд вважає, що мали місце діяння, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України та ОСОБА_4 винний у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушеннях в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими Судом та дослідженими під час судового розгляду.

5. Докази на підтвердження обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 .

Судом у відкритому судовому засіданні заслухані показання потерпілого та свідків.

Під час показань потерпілого та свідків Суду відбувся їх прямий та перехресний допит.

Також, у відкритому судовому засіданні Судом були досліджені подані сторонами докази.

Під час дослідження доказів сторони скористалися наданими їм процесуальними правами надавати Суду усні та письмові пояснення та заперечення.

Під час дослідження доказів Суд дійшов висновку, що спосіб отримання стороною обвинувачення доказів, визнаних Судом належними і допустимими, був справедливим, а процес дослідження доказів під час судового провадження забезпечував право обвинувачених на захист.

Викладаючи цей розділ вироку Суд зазначає, що КПК не передбачає обов`язку Суду дослівно викладати у ньому показання потерпілого та свідків.

Таке джерело доказів Суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17).

Потерпілий ОСОБА_7 показав Суду, що працює охоронцем в кафе. Приблизно о другій годині ночі, на восьме число, в кафе прийшли два хлопці, як потім з`ясувалось ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , які підсіли до хлопця та дівчини, що вже були у кафе та замовили алкоголь, сиділи й випивали. Після цього дівчина з хлопцем пішли, а ці двоє - ОСОБА_21 та ОСОБА_13 залишились. Потім до них підійшла офіціантка, та сказала, що вони розбили келих або стакан. Він підійшов з офіціанткою до столика, де вони сиділи, та зробив зауваження. ОСОБА_21 ніби почав обурюватись, а потім ніби почав шукати гроші. ОСОБА_21 відштовхнув його, через що він вдарився головою, і «відключився» десь на дві секунди. Коли він прийшов до тями, ОСОБА_4 вибіг на вулицю і почав висловлюватись грубими словами, відбіг на метрів 15-20 від кафе і почав махати ножем, та казати, що він - «авторитет», почав погрожувати його сім`ї. В цей момент він використав газовий балон, який отримав для виконання своїх обов`язків, та на який ОСОБА_21 не відреагував, після чого останній побіг, він побіг за ним. Вони добігли до кута, де знаходиться зупинка, кінцева, біля лікарні. Пробіг туди, там стояло таксі, щоб вони допомогли провести затримання. Добіг до цієї зупинки. Там ОСОБА_4 почав махати лезом, йому здалось, що ножем, на що він сказав, щоб він ОСОБА_4 викинув ніж. Здалось, що ОСОБА_21 викинув ніж, а коли він підійшов до нього ближче, на відстань витягнутої руки, побачив, як ОСОБА_4 замахується. Після всього цього, він почав тікати, в цей момент вже викликали «чергову» машину, біг по трасі, щоб зустріти та провести затримання. Добігши в глиб балки, побачив, що ззаду під`їхала машина ДСО. ОСОБА_21 коли її побачив, почав тікати в углиб парку. Група побігла за ОСОБА_21 та затримала його. І в цей момент до автомобіля підбіг ОСОБА_13 . Коли побачив, що машина міліції, почав також тікати. Його затримали, та надягнув на нього кайдани. Кафе «Берізка» в м. Лозова. Напарник це ОСОБА_22 , який просто прийшов відпочивати. Алкогольні напої він не вживав. Йому спричинили поріз на виску, є шрам. Саме чим завдавав поріз не бачив, але блищало щось. Працював охоронцем, були спецзасоби, газовий балончик, кайданки. Отримав від червого підрозділу, коли заступив на зміну. ОСОБА_21 після цих подій не бачив. До ОСОБА_21 застосував спецзасіб - газовий балон і все. Заходи фізичному впливу не застосовувались, не бачив. Про те, що у ОСОБА_21 були тілесні ушкодження не знав, з матеріалами справи знайомився. Коли ОСОБА_21 побачив, що під`їжджає машина охорони, почав тікати углиб парку, за ним побігли охорона, співробітники ДСО. В цей момент він разом з ОСОБА_14 затримали ОСОБА_13 , на якого надягнув кайдани. В цей момент приїхала машина з райвідділу, і ОСОБА_21 увезли. Що саме відбувалось, не знає. В цей момент його відвезли до лікарні через отриманий поріз на виску.

Свідок ОСОБА_23 показала суду, що ОСОБА_4 не знала, з потерпілою не дуже знайома. Сиділа, відмічала день народження куми - ОСОБА_24 . Вбита підійшла ближче до вечора, точно сказати не в змозі, бо не пам`ятає. Підсіла до них, кума її краще знала. Познайомилась з нею лише в цей вечір, до цього декілька разів бачила. Посиділи, ближче поспілкувались, але відходила танцювати, святкувати день народження, інші дівчата з нею спілкувались в цей час, особисто з нею не спілкувалась. Відбувалось святкування 01.09.2019 року. Потерпіла підійшла приблизно о 21-22 годині, точний час не пам`ятає. Приблизно потерпіла перебувала разом з ними більше години, точно сказати не можете, так як відлучалась, а в цей момент потерпіла спілкувалась з дівчатами. була кума ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , знайома більше з боку куми. ОСОБА_44 до них підходила і підсіла ОСОБА_26 з чоловіком, брат сидів. До брата під`їхав друг і незабаром він поїхав, це було ближче до кінця вечора. Вживали алкогольні напої. Потерпіла може вжила 1-2 чарки горілки. ОСОБА_21 до цього не бачила. У кафе ОСОБА_21 особисто вона не бачила. Дівчата казали, що він сидів за сусіднім столом. Не звертала уваги. Коли закінчували вже, брат посадив у таксі, так як він з другом їхав окремо, близько дванадцятої. Після кума почала уходити. Коли усі інші розійшлись, не знає. ОСОБА_11 не помітила, забрала сумку та вийшла на вулицю в таксі. Пришла ОСОБА_11 весела, життєрадісна, була можливо під алкоголем. ОСОБА_11 нічого не говорила, ні на кого не скаржилась, можливо сказала про це дівчатам. Відомостями володіє, знає лише, де її, ОСОБА_27 , знайшли, виходячи з відео, а так особисто не знає, як там все у них сталось. В Інтернеті відео було де показували труп її, вже на звалищі, там де виступав начальник поліції, яке опубліковано в Інтернеті. Відео було опубліковане за декілька днів, після 1 го вересня, у короткий проміжок часу. Особисто нічого такого не знає, лише знає, що був розріз шиї, горла, і це максимум. Дівчата також розповідали, хто саме не пам`ятає, бо пройшло три роки, це було в 2019 році. Відомо, що ніби вбив ОСОБА_21 . Про це стало відомо на наступний ранок, після того, як це сталось, до дому приїхали з поліції та почали допитувати. Вони показували фото і відео, недалеко від цього закладу, де святкували день народження куми ОСОБА_24 , та називали прізвище ОСОБА_21 . Розпитували, та відповідно до відео, він був недалеко від місця та мабуть разом вийшли. В чому була одягнута потерпіла ОСОБА_11 точно не пам`ятає, пам`ятає що у потерпілої була пов`язка на голові та яскраво червоні губи, через помаду, але в що була одягнута не пам`ятає, окрім сумки. Потерпіла була трохи в сп`янінні, її покликали дівчата. Потерпіла привітала куму ОСОБА_24 та з ними випила 1-2 чарки, була адекватна, мала нормальну ходу. Відео з трупом побачила саме в YouTube, по телебаченню не бачила. Щодо місця, знає, що у дворі домів, які стоять квадратом, і ніби вони, ОСОБА_21 та вбита, сварились на футбольному полі, та вона дуже кричала. Про це казали люди, які живуть в тих домах, поруч, міліція, яка допитувала, про це також розповідала, кума, яка живе біля цього поля, також казала, що чула якісь крики, та казала, що думала, що це хтось напився, та сваряться. Так, бували такі випадки, коли молоді люди могли випити та ставались конфлікти. У місті було багато людей, які гуляли, «випивши» були, виходили курити. Потерпіла не виходила палити, та не знає, чи взагалі палить вона чи ні. Що було знайдено на місці злочину не знає, працівники міліції про це не розповідали. Особисто вона в той вечір ОСОБА_21 не бачила, та не знайома.

Свідок ОСОБА_28 показала Суду, що відпочивала в клубі з ОСОБА_11 , і підійшов ОСОБА_29 ( ОСОБА_21 ) пізніше, довго не перебували. Вони тоді добре спілкувались між собою. Знаходились у клубі «Фейрі». Це було або в 2017 році, або в 2018 році, точно не пам`ятає. Спілкувались вони ( ОСОБА_21 та ОСОБА_11 ) просто, ні про що. ОСОБА_11 не повідомляла про відносини між нею та ОСОБА_21 . ОСОБА_11 давно не бачила, останній раз спілкувалась першого вересня, тоді коли загинула, вона набрала. До цього десь тиждень не спілкувались. Першого вересня, вона набрала після обіду, можливо десь о 16-17 годині вечора. Сказала, що давно не бачились, і чому не заходить. Відповіла, що зайнята після роботи, та на цьому розмова закінчилась. Обставини, при яких загинула ОСОБА_11 не відомо, окрім того, що її вбили.

Свідок ОСОБА_30 показала суду, що ОСОБА_21 не знає. З ОСОБА_11 працювали разом в кафе «Малібу» в м. Лозова, проспект Перемоги, № 4, буд. 70. Працювали в одній зміні, на кухні, а вона на барі. Була зміна, ніби неділя була. У вечері планували зачиняти кафе. ОСОБА_11 подзвонила своїй керівниці, та попрохала її, щоб закритись раніше, десь о двадцять другій годині. Зачинили заклад, пішли до дому, але вона пішла у бік ресторану «на Зеленськом », мікрорайон № 3. Це було першого вересня 2019 року. ОСОБА_11 перебувала в робочому стані, як завжди весела, вона завжди весела була. Повідомила, що йде у ресторан «на Зеленського», точну адресу не знає. Точно не пам`ятає, чи пропонувала ОСОБА_11 піти з нею. Часто сиділи, пили каву, чай, зі сторони вулиці. Що вона пила, не пам`ятає. Вона на барі працювала, (мовою оригіналу) «хто дивився, що вона п`є». Щодо відносин ОСОБА_11 з ОСОБА_21 їй не відомо. Стало відомо про те, що ОСОБА_11 вбили, стало відомо з ранку, після дзвінка керівниці. Повідомила, що ОСОБА_11 вже немає, її знайшли на сміттєзвалищі. Можливо вона взнала це від міліції. В той вечір вона ( ОСОБА_11 ) була одягнута в сукню чорного кольору, хустина на голові, чорна в білий горошок, Сукня була з ременем, чорним, або коричневим. Коричнева сумка, білий телефон, ключі від закладу. Її ( ОСОБА_11 ) не бачила в неадекватному стані на роботі. Та не бачила її сильно «напідпитку». Сумка, яку мала ОСОБА_11 була помітна. При яких обставинах загинула ОСОБА_11 не відомо.

Свідок ОСОБА_33 показала Суду, що особисто потерпілих та ОСОБА_21 не знає. 4 роки тому у вересні місяці, була дуже спекотна ніч, вийшла на балкон та чула стон, а потім чоловічий голос сказав "що ти хочеш, чого ти добиваєшся" і тиша, не бачила, так як була ніч, більше нічого не бачила та не чула. Інших голосів окрім чоловічого не було, був лише жіночий стон. Це було в АДРЕСА_4 , вікна виходять на двір, де це відбулось. Була на балконі та дихала повітрям. Це було вночі, після 00-00 години, та протягом десь 2 хвилин був стон, потім ці слова та тишина. Чи є можливість впізнати по голосу не знає, не чула голосу «осудженого». По голосу це був тихий, спокійний голос. Це було більше ліворуч від балкона, не доходячи до балкону, недалеко, "що ти хочеш, чого ти від мене добиваєшся", окрім цих слів більше нічого не було чутно. Проживає на 4 поверсі, відстань приблизно була 10 метрів, можливо менше (припущення), гадає, що недалеко. А в ранці та днем нічого не було відомо. Біля будинку баку для сміття не було, бак для сміття метрів за 100 від будинку, біля посадки. Нічого дивного на наступний ранок не було, по телевізору казали, що знайшли тіло жінки у баку для сміття, та це не поруч з будинком, її ( ОСОБА_11 ) ніби кудись відвезли. Вранці прийшов поліцейський та почав опитувати. Чи чули сусіді щось в ночі вона не знає.

Свідок ОСОБА_34 показала Суду, що обвинуваченого взагалі не знала. Іру знала, сусідка, прізвище забула. Спала вночі, і біля поля і кафе "Наталі" там хтось кричав, сварилися, мабуть напідпитку, тому і сварились, більше нічого не чула, це були 00-00 - 01-00 години. Вранці вийшла на роботу, а там поліція була біля сміттєвого баку, сказали, що на звалищі знайшли тіло жінки. Спала вдома і прокинулась, від того, що хтось кричав. Всі вікна виходять на ту сторону - місця вчинення злочину. Де відбулось вбивство не відомо, потім на наступний день повідомили, що її знайшли на смітті. І там стояла поліції, повідомила, що чула голоси біля «Наталі», там де футбольне поле, і вони туди побігли, і там вони знайшли щось. Це було на початку вересня, або в кінці серпня, 4 роки тому. Слів ніяких не чула, лише сварку чула, голосів знайомих не чула, було дуже далеко. Сміттєві баки метрів за 200 від будинку (припущення). Вранці вийшла прибирати, поліцейським сказала, що за домом чула звуки, вони там знайшли кров, годинник. Особисто не бачила. Сказали, що по усьому полі була її ( ОСОБА_11 ) кров. ОСОБА_35 не впізнала б, це було дуже далеко, а її рідко бачила, з нею сильно не спілкувалась. Проживає з 2006 року, вона ( ОСОБА_11 ) її сусідка з першого поверху. З нею ( ОСОБА_11 ) сильно не спілкувалась, знає, що вона працює десь у кафе. Вони кричали між собою, розбирались, а що конкретно не знаю, було далеко, там було двоє людей, жінка та чоловік, вони обидва були напідпитку, таке часто на полі відбувається. Не бачила, що обвинувачений був з потерпілою. Коло знайомих потерпілої не знає, чоловіки до неї не приходили, не бачила о котрій вона звичайно повертається до дому. Вона товариська дівчинка, поганого про потерпілу сказати не може, вона не схильна до скандалів. Потерпіла цигарки не палила, цього не бачила.

Свідок ОСОБА_36 показала Суду, що ОСОБА_21 близько не бачила, але знає його. Неприязних відносин з ОСОБА_21 не має. Потерпілу знала, в родинних відносинах не перебувала. Була на дні народження у подруги. Прийшла ОСОБА_37 , десь о 20-00, а вони прийшли десь о 17-00. Вона ( ОСОБА_11 ) підсіла, а потом через деякий час, вона запросила ОСОБА_29 ( ОСОБА_21 ) до компанії. Всі разом були до закриття кафе, до 24-00. Це були чи першого чи другого вересня. Потерпіла прийшла сама, як пояснила, що прийшла з роботи, потім вона вийшла і прийшла з ОСОБА_21 . Конфліктних ситуацій не було, всі вживали алкогольні напої, потерпіла та обвинувачений вживали горілку. Там були до 24-00 години. Вона запрошувала продовжувати гуляти, але всі відмовились, та не знає, хто куди пішов. Що пов`язувало ОСОБА_38 з ОСОБА_21 не знає. Вона була одягнута у платті, обруч і бант, колір не пам`ятає, та інших речей у неї не пам`ятає. Вона з обвинуваченим між собою не лаялись. Погано знала обвинуваченого, до цього часу їх разом не бачила. Обвинуваченого раніше не часто бачила, інколи на вулиці. Не помічала, чи ховався він на вулиці від когось. ОСОБА_37 була напідпитку але була у адекватному стані. Ходити могла. В кафе було багато людей. ОСОБА_37 сиділа поруч з обвинуваченим. Вийшли всі разом, вона запропонувала продовжити, відмовили їй та пішли, а вона залишилась біля кафе. Бачила, що вони ( ОСОБА_37 з ОСОБА_21 ) взяли "чекушку" на барі, точно не скаже чи вживав ОСОБА_21 алкоголь. ОСОБА_37 точно вживала алкоголь. Про злочин повідомили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_39 показав Суду, що ОСОБА_21 та потерпілу не знав. Це було на полігоні у Лозовій (м. Лозова, міське звалище), на звалищі. Машина висипала сміття, збирав баклажки, побачив там фрагмент ноги, обережно розсунув сміття і побачив тіло, далі пішов до охоронця і той викликав поліцію. Це було десь 4 роки тому, десь у кінці літа, за адресою: м. Лозова, міське звалище, точну адресу не знає. Там є спеціальні площадки куди висипають сміття, а трактори потім рівняють. Це було близько 07-00 годин, світало. Не бачив, що машина висипала сміття, і як вона висипала, підійшов. Машина висипала сміття та поїхала. Не відразу побачив фрагмент тіла, через 3-4 хвилини, спочатку не зрозумів, що це, гадав, що це манекен. Була боса нога, без взуття чи панчіх, шкарпеток. Поліцію викликав охоронець, дочекався поліцію, потім допомагав витягнути її з кучі. Вона була одягнута, кофта, юбка, чи плаття, точно не пам`ятає, була також і спідня білизна. Було розрізано її горло, крові не було, побачили це коли її дістали та перевернули, крім цих тілесних ушкоджень більше не бачили. На руці у неї був годинник, ніби з позолотою. Її раніше не бачив, та не знав. Проводилась відео зйомка, було багато поліцейських, як саме проводилась не розбирається в цьому, хто саме проводив не пам`ятає. Почув від поліцейських, що ніби цей хлопець - ОСОБА_21 вбив її. Вночі приїхала машина, забрала сміття, вночі не видно, та відвезла на звалище. Про це казали безпосередньо на місці, хто саме не пам`ятає. Не був очевидцем злочину. Не пам`ятає, чи бачив це по телевізору.

Свідок ОСОБА_42 показав Суду, що особисто потерпілу та обвинуваченого не знав, раніше не бачив. Приїхав з 5 мікрорайону на звалище, вивантажився і поїхав. Через 30 хв. подзвонив сторож і сказав, що він вивіз труп, і хвилин через 20 зателефонували з поліції, та сказали терміново приїхати на звалище. Повернувся та почали питати, відповів що вивозив на 5 мікрорайон, поїхали туди і все показав, баки. Працював на ГАЗ 53, водієм Працював сам, без напарників. Маршрут 5 мікрорайон, парк, 4 мікрорайон, та почав спочатку з парку Перемоги, та поїхав до 5 мікрорайону. Почав о 04-00 ранку, а на 5 мікрорайоні був на початку 06-00. Може тільки зверху побачити але що саме в середині баку не може побачити, бак 0,75 куба. Кожен день звертає увагу на те, що зверху баку, що всередині не знає. Їздив з поліцейськими, показував як забирав бак і обдивились всі баки, плям крові не було. Одразу після 5 мікрорайону поїхав до звалища. Близько 05-30 години був на звалищі, вивантажував на 4 карті. Коли вивантажувався, ніякого трупу не бачив.

Свідок ОСОБА_43 показав Суду, що з першого на друге вересня ліг спати близько 23-00, почув фразу, щось на кшталт того, що «не потрібно так». Подумав, що приснилося це. Це було близько АДРЕСА_5 . Фразу казала жінка. Вікна кімнати виходять на задній двір. Після тієї ночі стало відомо, що сталося. Потім прийшов поліцейський, почав допитувати. Подумав спочатку, що це були сусіди. Ані потерпілу, ані обвинуваченого не знав. Потерпіла не проживала в будинку і голос не знав. Коли прокинувся, на годинник не дивився, це було приблизно. Це все, що відомо. Потерпілу не бачив, лише подивився з вікна і побачив поліцейських.

Надаючи оцінку показанням свідків в судовому засіданні, Суд враховує, що з цих показань вбачається про наявність виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, тому Суд вважає, що мотивом злочину, скоєного ОСОБА_4 , був конфлікт з ОСОБА_10 злість на останню, та виниклі неприязні відносини, особлива неприязнь через конфлікт, тому без сумніву обвинувачений свідомо посягнув на життя іншої людини.

Обставини, викладені в показаннях свідків Суду, підтверджуються висновком судово-психіатричного експерта №577 від 23.09.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості, крім того виявляє симуляцію. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені умисного вбивства ОСОБА_10 свідчить інформація, яку він повідомив лікарю судово-психіатричному експерту

Суд звертає увагу на те, що під час дослідження психічного стану ОСОБА_4 , останній та лікар судово-психіатричний експерт використовували російську мову та це знайшло своє відображення у висновку, у розділі «Психічний стан».

Враховуючи, що ця мова є зрозумілою для учасників судового розгляду, у вироку відповідні діалоги наводяться мовою оригіналу для передачі точного їх змісту.

Разом з цим, діалог співрозмовників наведено стисло та вибірково, в частині інформативно-доказової бази скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

«Пришел в кафе, потанцевал, дал ей деньги на выпивку. Кафе закрылось, вышли, подошли до торгового центра, девушка попросила провести ее, потом с ней получился дурацкий разговор, она начала жаловаться на жизнь, депресняк у нее был, по этому поводу она бухала. Я ее провожал, она предложила, чтобы я убил ее бывшего, говорила, что хотела в ночной клуб, я не мог ее профинансировать, она сказала, что я нищеброд и неудачник, потом оскорбительные слова. После этого больше ничего не помню. У меня такое бывает. Помню себя уже утром…».

До себе і ситуації, що склалася, критичний, адекватний, розуміє протизаконність і караність вчиненого.

У період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_4 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації (звичайного алкогольного сп`яніння) на користь чого свідчать факт прийому алкогольних напоїв, фізичні ознаки сп`яніння, при цьому був орієнтований в навколишньому та особах, дії носили послідовний і цілеспрямований характер, збереглися спогади про скоєне.

У висновку експертом зазначено, що заяви ОСОБА_4 про порушення пам`яті («провали в пам`яті») звучать нарочито, демонстративно, не відповідають його диференційованій поведінці, не супроводжуються і не супроводжувалися іншими обов`язковими симптомами, клінічно неправдоподібні, надумані і подаються їм із захисною симулятивною метою в даній суб`єктивно важкій ситуації. (т. 4 а.с. 147-150).

Крім того, Суд враховує та звертає увагу, що останньою та єдиною особою, яка разом з потерпілою ОСОБА_10 перебувала з нею весь час в кафе, вийшла з кафе та разом з потерпілою, яка знаходилась у важкому алкогольному сп`янінні, направилась у відомому напрямку, постійно перебуваючи з потерпілою, був обвинувачений ОСОБА_4 , а не інша невстановлена, невідома особа, про що намагалася сторона захисту переконати Суд.

З висновку судово-психіатричного експерта № 831 від 06.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 1 а.с. 99-102)

З протоколу огляду місця події від 08.12.2004 року вбачається, що місцем огляду є приміщення кафе «Берізка» в м. Лозова, парк Перемоги. Перед вхідними дверима у кафе мається ганок зі сходами з обох сторін. Від ганку маються металеві двері, за дверима мається коридор, який веде до залу. При вході у зал кафе - ліворуч при вході маються вхідні двері до туалету. Наступне приміщення є банкетний зал, посеред якого знаходиться стіл зі скатертиною зеленого кольору та стільцями, ліворуч від якого знаходиться м`який диван. У правому дальньому куті мається підставка з телевізором «Rainford». Далі огляд проводиться в залі кафе. Так, вздовж зали мається три ряди столів зі стільцями. У першому ряді від вікна мається 4 столи, в середньому ряді мається 5 столів, у крайньому від стіни мається також 5 столів. У лівій дальній частині зали мається барна стійка, праворуч від якої розташована стіна з дзеркалом прямокутної форми. При огляді встановлено, що на деяких столах маються пусті пляшки з-під алкогольних та безалкогольних напоїв, попільнички та посуд. При огляді найближчого до дзеркала столу встановлено, що на столі мається пуста пляшка з-під шампанського «Радянське», відкрита пляшка вина «Кагор», а також відкрита пляшка слабоалкогольного напою «Джин апельсин». Також на столі мається відкрита плитка шоколаду, тарілка з порізаним дольками апель су, три чарки під горілку. Також на столі мається декілька уламків скла різної форми. При огляді, слідів крові, чи будь-яких інших слідів, які б вказували на наявність ознаки злочину, не виявлено. (т. 3 а.с. 145-146)

З протоколу огляду місця події від 08.12.2004 року вбачається, що місцем огляду є проїзна частина дороги у напрямку від тилової частини території ЛГБ, вздовж парку «Перемоги» у напрямку вул. Жовтневої. На відстані до 200 м. від паркану ЛГБ збоку парка «Перемоги» праворуч на узбіччі виявлена шкіряна чоловіча куртка коричневого кольору зі слідами бруду. При огляді куртки у лівій зовнішній накладній кишені виявлено піхви для ножа. У лівому внутрішньому кармані мається обкладинка для документів з пенсійним посвідченням та гарантійний талон. Далі, в ході огляду була оглянута ділянка місцевості у проїзної частини у тому ж напрямку ліворуч по ходу огляду. На відстані до 210 м. від паркану ЛГБ та на відстані до 8,5 м. у кюветі виявлено ніж з руків`ям червоного кольору. (т. 3 а.с. 147)

Копіями Положень про команду охорони «ВАРТ» відділення Державної служби охорони при Лозівському МРВ УМВС України в Харківській області, довідок, журналів, відомостей, виписок з графіку, інструкцій з охорони праці, дислокацій об`єкту, розрахунку, протоколів та договорів на охорону, визначені права та обов`язки співробітників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 148-173)

З копій висновку експерта № 1 від 03.01.2005 року, фототаблиці до висновку експерта, вбачається, що ніж, вилучений 08.12.2004 року в ході огляду місця пригоди по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 є ножем господарсько-побутового призначення і до холодної зброї не відноситься. Ніж виготовлений саморобним способом. (т. 3 а.с. 175, 177)

З копії висновку експерта № 2 від 03.01.2005 року вбачається, що сліди на поверхні ножа, вилученого 08.12.2004 року в ході огляду місця пригоди в м. Лозова в районі ЛТБ, не придатні для ідентифікації особи. (т. 3 а.с. 179)

З копії висновку експерта № 5 від 12.01.2005 року вбачається, що різані рани на шиї та лівій кисті гр. ОСОБА_8 , які утворилися від дій загостреного ріжучого предмету, яким міг бути і клинок ножа, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка утворилася від дій тупого твердого предмету, або при ударі об такий, що могла мати місто і при падінні з висоту зросту. Всі ушкодження могли утворитися і у строк і при обставинах вказаних у постанові. За ступенем тяжкості, різані рани шиї та лівої кисті, закрита черепно-мозкова травма, як разом, так і окремо - це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. (т. 3 а.с. 182)

З копії висновку експерта № 6 від 12.01.2005 року вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_7 мало місце 2 різані рани на обличчі, які виникли від дії загостреного ріжучого предмету, яким міг бути і клинок ножа, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка утворилася від дій тупого твердого предмету, або при ударі об такий, що могла мати місто і при падінні з висоту зросту. Всі ушкодження могли утворитися і у строк і при обставинах вказаних у постанові. За ступенем тяжкості, різані рани на обличчі, закрита черепно-мозкова травма, як разом, так і окремо - це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. (т. 3 а.с. 184)

З копії постанови слідчого від 01.02.2005 року визнані речовими доказами: куртка чоловіча шкіряна; ніж кустарного виробництва та піхви до ножа, пенсійне посвідчення ОСОБА_4 . (т. 3 а.с. 185)

З копій протоколу відтворення обстановки і обставин подій від 13.06.2005 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 відтворив обстановку і обставини події, які відбулись 08.12.2004 року у кафе «Берізка» за його участі та ОСОБА_44 , також ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та які узгоджуються з показаннями потерпілого (т. 3 а.с. 190-199)

З копій протоколу відтворення обстановки і обставин подій від 13.06.2005 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_45 відтворив обстановку і обставини події, які відбулись 08.12.2004 року у кафе «Берізка» за його участі та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та які узгоджуються з показаннями потерпілого (т. 3 а.с. 200-205)

З копії висновку експерта № 267 від 20.07.2005 року вбачається, що у гр. ОСОБА_7 мало місце 2 різані рани на обличчі, які виникли від дії загостреного ріжучого предмету, яким міг бути лезо клинка ножа, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка утворилася від дій тупого твердого предмету, або при ударі об такий, що могла мати місто і при падінні з висоту зросту. За ступенем тяжкості, різані рани обличчі та закрита черепно-мозкова травма, як разом, так і окремо - це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі ушкодження могли утворитися і у строк і при обставинах вказаних у постанові.

У гр. ОСОБА_8 мали місце різані рани на шиї та лівій кисті, які утворилися від дій загостреного ріжучого предмету, яким міг бути лезо клинка ножа, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка утворилася від дій тупого твердого предмету, або при ударі об такий, що могла мати місто і при падінні з висоту зросту. За ступенем тяжкості, різані рани шиї та лівої кисті, закрита черепно-мозкова травма, як разом, так і окремо - це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі ушкодження могли утворитися і у строк і при обставинах вказаних у постанові.

Також, висновком вказується на встановлення легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 207-213)

З копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2018 року та додатку до протоколу вбачається, що ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 (фото № 3), як того з ким у грудні 2004 року відбулась бійка. Впізнав ОСОБА_4 за формою обличчя та зачіскою. (т. 3 а.с. 220-221,222).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2018 року та додатку до протоколу вбачається, що ОСОБА_7 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 (фото № 3), як того з ким у грудні 2004 року відбувся конфлікт у кафе «Берізка». Впізнав ОСОБА_4 за сукупністю рис обличчя. (т. 3 а.с. 223-224,225).

З рапорту працівника Лозівського відділу поліції ОСОБА_46 від 02.09.2019 року слідує, що за адресою: м. Лозова, вул. Паркова, 1, на полігоні на сміттєзвалищі виявили невпізнаний труп, голе тіло, видно тільки ногу та ягодиці, більше інформації не повідомив, все тіло знаходиться в смітті, заявник-сторож. (т. 3 а.с. 228).

З протоколу огляду місця події та трупу від 02.09.2019 року, фототаблиці до протоколу вбачається, що безпосереднім місцем проведення огляду являється відкрита ділянка місцевості та звалищі твердих побутових відходів (ТПВ), що знаходяться по провулку Технічному в м. Лозове Харківської області. Умовно вказане звалище знаходиться за міським цвинтарем м. Лозова Харківської області.

В`їзд на вказане звалище здійснюється через шлагбаум , який на момент огляду піднятий. Від в`їзду, вказане звалище розташовується ліворуч. Повз дане звалище проходить дорога. Від в`їзду на територію звалища на відстані приблизно 200 м. ліворуч мається дорога, яка прямує до адреси звалища. Приблизна довжина дороги, яка прямує до середини звалища складає 57 м. Від дороги в середину звалища на відставні приблизно 44 м., ліворуч мається купа сміття з якої видніється права нога людини, всі інші частини тіла привалені різним сміттям, висота якого над тілом складає близько 40 см. З метою подальшого огляду трупу, купа сміття, що мається над трупом та по всій поверхні тіла було відкинуто в сторону, де в подальшому труп було витягнуто на покладено на поверхню замальованої ділянки.

Крім того, в купі сміття біля трупу було виявлено та вилучено: фіскальний чек з актом №4 на місці з м. Лозова, на якій мається дата 31.06.2019 та час 10:13, будь-яких біологічних зразків не виявлено, фіскальний чек із супермаркету «Сільпо» на якому мається дата 18.06.2019 та час 10-52, будь-яких біологічних зразків не виявлено, квитанція №984 купівлі іноземної валюти, яка має паперовий бруд, рахунок за послуги водопостачання на ім`я ОСОБА_47 , без будь-яких паперових біологічних зразків, дві квитанції п/ю оплати комунальних послуг, одна квитанція на ім`я ОСОБА_48 інша квитанція на ім`я ОСОБА_49 , вказані квитанції мають паперовий бруд, чек про покупки товарів в магазині «Єва», на якому мається пасерування речовини бурого кольору, квитанція про оплату рахунку «ПАТ Укртелеком» на ім`я ОСОБА_50 без накладень сторонніх речовин, сім-порти оператору «Sim-Sim», пластикову карту власний рахунок на якій мається малюнок яблука, металева обручка, яка пофарбована у фарбу срібного кольору та на якій мається 8 камінців.

Труп лежить на животі, обличчям вниз, руки трохи відведені від тулуба, зігнуті в ліктьових суглобах, ноги трохи зігнуті в колінних суглобах . Стопи ніг звернуті у бік ґрунтової дороги, яка проходить повз звалище.

На трупі одягнуто сукня чорного кольору, з короткими рукавами та з ременем із шкірозамінника, тигрового (світло-коричневого) кольору, завширшки 1,5 см. (застебнута на останню дірочку), бюстгальтер синтетичний, чорний, труси-стрінги, синтетичні чорні. Нижча частина сукні на всьому прорізі піднята до рівня грудної клітини, на задній поверхні сукні по внутрішній поверхні з паперуванням сірих брудо-пильових мас, має розриви тканини.

Труп прохолодний на дотик, температура в прямій кишці в 8:37-32,3 С, в 8:40-31,4, трупне заклякання добре виражене в жувальній, відсутнє в м`язах верхніх та нижніх кінцівок. Трупні плями островчаті ледь помітні, багряно-фіолетового кольору, вбачаються на передній поверхні тіла.

Відразу після того, як труп витягнутий із купи сміття, а в подальшому трупні плями змістилися на задню поверхню тіла, адже труп під час огляду лежав на спині. При натисканні застигають та відновлюють свій окрас через 10-15 с (час 8:45). Температура повітря навколо трупа 22 С.

Тілесні ушкодження на трупі: на передній поверхні шиї в середньо шийній третині мається обширно ділюча рана, на шкірі обличчя на грудній клітині і на волосяній частині голови маються рясні паперування підсохлої червоно-бурої крові. В просвіті рани вбачаються розрізані м`язи і судини шиї, пересічена трохея. На тілах шийних хребців мається три паралельних надрізи довжиною близько по 2 см кожний. На спині до низу від нижніх країв обох лопаток до почеревої ділянки мається садно з бурою поверхнею розташованою нижче навколишньої шкіри розміром 25х14 см. Інші, будь-яких видимих тілесних ушкоджень на ділянках тіла, що доступні для огляду не виявлено. Кістки черепа, ребер і кістки кінцівок на дотик цілі. На руках, ногах і тулубі майже по всій поверхні маються переривчасті пасерування сіро-чорного бруду. На зап`ястях лівої руки мається годинник (стрілковий) з металевим корпусом жовтого кольору фірми «Guardo» з шкіряним ремінцем чорного кольору завширшки 1 см. в робочому стані. Крім того, на лівій нозі трупу було виявлено фрагмент волосся та поміщено до паперового пакету. (т. 3 а.с. 237-243, 249-255)

З висновку експерта №12-17/176-ЛЗт/19 від 18.11.2019 року вбачається, що причиною смерті гр-ки ОСОБА_10 явилась гостра крововтрата зумовлена різаними ранами шиї. При судово-медичній експертизі трупа гр-ки ОСОБА_10 , були виявлені наступні тілесні ушкодження:

- голови та обличчя: садна в лівій вилично-орбітальній області, в потиличній ділянці з права.

- шиї: різаних ран на лівій боковій поверхні шиї в середній третині, обширної рани на шиї в передній її третині з пошкодженням поверхневих та глибоких м`язів шиї, гортані, трахеї, стравоходу, правої та лівої сонних артерій на рівні третього шийного хребця з масивною кровопідтечністю м`яких тканин.

- тулуба: синців в надключичній ділянці з ліва, в лівій підключичній ділянці, в правій підключичній області; садно в поперековій області на всьому протязі.

- кінцівок: синців по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, по передній поверхні правого стегна в верхній третині, по передній поверхні правого коліна, по передній поверхні лівого коліна, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній поверхні правої гомілки в верхній третині та нижній третині, по задній поверхні правого стегна в верхній третині; саден по тильній поверхні лівої кисті в області кісток зап`ястя, по задній поверхні правого плеча на всьому протязі, в області правого ліктьового згину.

При судово-медичної експертизі крові трупа виявлено етиловий спирт в кількості - 3,60%, в сечі в кількості - 3,98%, що відповідає його вмісту при тяжкому отруєнні алкоголем.

Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , давність утворення яких перевищує сутки і більше судово-медичної експертизи не виявлено.

Вищеописані синці та садна утворилися від дії тупих твердих предметів що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей; різані рани шиї утворилися від дії різальних рухів гострим предметом, що має різальні властивості, не виключно, що яким міг бути і клинок ножа.

По мающимся судово-медичним даним достовірно судити про взаємне положення потерпілої та нападника не представляється можливим.

Виходячи із областей локалізації тілесних ушкоджень потерпілій було спричинено не менше вісімнадцяти травматичних впливів тупим твердим предметом, та не менш трьох травматичних дій колюче-ріжучим предметом, однак достовірно судити про послідовність спричинення тілесних ушкоджень не надається можливим.

Вищеописані різані рани шиї являються небезпечними для життя.

Садно в поперековій області на всьому протязі найбільш вірогідно утворилося в результаті ударно-ковзаючої дії при переміщенні тіла, найбільш вірогідно посмертно.

Садно по тильній поверхні лівої кисті в області кісток зап`ястя за своєю локалізацією не виключає можливості його утворення в ході самооборони.

Напрям дії травмуючої сили в області шиї було спереду назад.

За ступенем тяжкості - вищевказані різані рани шиї, які в своєму перебігу обумовили настання смерті мають ознаки тяжкого тілесного ушкодженням за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) (т. 3 а.с. 244-248)

З протоколу огляду місця подій від 2 березня 2019 року та фототаблиці до протоколу слідує, що безпосереднім місцем огляду є ділянка місцевості яка розташована між будинками № 21; 22, з однієї сторони; будинком №11 з другої сторони та буд №5 та 6 з третьої сторони. У ході з`єднання умовними лініями вказаних будинків буде утворено умовну ділянку місцевості у вигляді трикутнику. Дана ділянка місцевості між вказаними будинками розташована на місці №5 м. Лозова Х обл. На даному місці було зроблено скріншот з програми GPS.

Від будинку №21 в напрямку буд. №5 на місці 5, на відстані 270 см та 12000 см від правого кута буд. №5 виявлений босоніжок (взуття жіноче, правий черевик). Поруч, на відстані 60 см від правого черевика виявлено лівий черевик аналогічного босоніжка. На лівому босоніжку виявлено слід паперування речовини бурого кольору. Дані лівий та правий черевик босоніжка складають одну пару взуття.

Дана пара взуття босоніжок вилучаються до паперового конверту.

На відстані 840 см від правого краю буд. №21 (в місці прилягання буд. 21 та 22) та на відстані 630 см від буд. 21 в напрямку буд. 5 та місці 5 виявлено недопалок від цигарок MARVEL party mix.

Даний недопалок вилучається до паперового конверту.

На відстані 8 м від правого краю буд. 21 в напрямку буд. 11 на 9 м від буд. 21 в напрямку буд. 5 виявлено одну калюжу крові розміром 90х65 (см). З даної калюжі крові було відібрано зразок на марлевий тампон, який запакований до паперового конверту.

На вказаній калюжі крові мається трава, яка частково вкриває калюжу. На вказаній траві виявлено недопалок цигарки "PARKER & SIMPSON".

Даний недопалок вилучається до паперового конверту.

Також на вказаному місці виявлено брошку виготовлену з жовтого металу, у формі оленя, в рогах якого маються вставки у вигляді перламутрових шарів. У даній жіночій брошці на момент огляду відломлена застібка.

Дана брошка вилучається до паперового конверту.

Від калюжі яка була описана під номером 3, в напрямку проходу, який мається між буд. 11 та №5 відходить слід у вигляді ліній, з речовини бурого кольору схожої на кров.

Даний слід у вигляді звивистої не рівної лінії, довжиною 330 (см). Даний слід переходить в калюжу рідини червоно-бурого кольору розміром 18х16 (см)3. Поруч з даною калюжею мається калюжа речовини бурого кольору розміром 21х15 (см). Дані калюжі знаходяться на відстані 15 (см) один від одної. З даних калюж на марлевий тампон відібрано зразок РБК.

Від даних калюж в напрямку проходу між буд. 11 та на відстані 18,4 (м) мається слід у вигляді калюжі рідини червоно-бурого кольору.

З даної калюжі вилучається слід РБК на марлевий тампон.

На відстані 3,4 (м) від сліду №8 по вказаній оглядальній траєкторії виявлено слід №9 у вигляді калюжі РБК розміром 16х15 см.

З даної калюжі відібрано зразок на марлевий тампон, який запаковано до паперового конверту.

В подальшому, на відстані 6,1 (м) від буд. 11 на місці 5 м. Лозова Х, обл та 2,7 (м) від лівого краю будинку АДРЕСА_6 (стоячи обличчям до задньої сторони будинку) в траві виявлено жіночу прикрасу - браслет виготовлений з дрібних алмазів (бусинок) з`єднаний між собою. Даний браслет вилучений до паперового пакету.

Всі вилучені речі та зразки були пред`явлені понятим та учасника, після чого, належним чином запаковані, до описаних вище пакунків, на яких розписалися учасники та поняті.

На цьому огляд було завершено. Огляд проводився у світлу частину доби, в безосадну погоду, при температурі повітря приблизно 28 градусів С.

В ході огляду вилучено:

Пара взуття (босоніжок жіночих) - запаковано до паперового конверту.

Недопалок з цигарок "MARVEL party mix" - запаковано до паперового конверту.

Зразок рідини червоно-бурого кольору з калюжі під №3 (на марлевий тампон).

Недопалок з цигарок "PARKER & SIMPSON" - запаковано до паперового конверту.

Жіноча брошка виготовлена з жовтого металу, у формі оленя, в рогах якого маються шари перламутрового кольору - запаковано до паперового конверту.

Зразок рідини червоно-бурого кольору з калюжі під №7 - вилучено на марлевий тампон, запаковано до паперового конверту.

Зразок рідини червоно-бурого кольору з калюжі під №8 - вилучено на марлевий тампон, запаковано до паперового конверту.

Зразок рідини червоно-бурого кольору з калюжі під №9 - вилучено на марлевий тампон, запаковано до паперового конверту.

Жіночий браслет у вигляді бусинок білого кольору, з`єднаних між собою - вилучено до паперового конверту. (т. 3 а.с. 237-243, 249-255)

З протоколу огляду місця події від 02.09.2019 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що безпосереднім місцем проведення огляду є ділянка місцевості, розташована вздовж автомобільної дороги, яка проходить повз м-н 5 в м. Лозова, Харківської області, а також дана ділянка місцевості розташована поруч з буд 5 на м-н 5 м. Лозова, Харківської області. На даній ділянці місцевості розташовані 4 сміттєві баки, на першому баку мається напис 0014, на другому баку мається напис 001419, на третьому баку мається напис 001421, на четвертому баку мається напис 001423 Вказані сміттєві баки розташовані на відстані близько 46 метрів від кута буд. № 5 на м-н 5 в м. Лозова, Харківської області. На землі між баком 001421 та 001423 виявлено фрагмент прозорого скла, на якому маються дві плями РБК. Вказаний фрагмент скла зі слідами РБК поміщено до паперового пакету № 1, який опечатано. На сміттєвому баку 001421 на відстані 37 см. від низу виявлено слід РБК, змив якого вилучено за допомогою марлевого тампону, який поміщено до паперового конверту, який опечатано, а також в даний конверт поміщено зразок марлевого тампону. Також на вказаному баку на відстані близько 5 см, від верхнього краю, виявлено слід РБК, який вилучено за допомогою змиву на марлевий тампон, після чого вказаний тампон та зразок тампону поміщено до паперового конверту № 3 та опечатано. Також на вказаному сміттєвому баку із внутрішньої сторони на відстані 1,5 см від верхнього караю виявлено слід РБК, який вилучено за допомогою змиву на марлевий тампон, який разом зі зразком тампону поміщено до паперового конверту № 4, який опечатано. Крім того, поблизу виявлено слід РБК контрольні змиви, відібрано контрольні змиви поверхні сміттєвого баку, які відібрані на марлеві тампони, після чого вказані тампони поміщено до відповідних паперових конвертів. Після чого вказані конверти опечатано. (т. 4 а.с. 1-8, 9-10)

З особистої письмової заяви ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я слідчого СВ Лозівського ВП ОСОБА_52 , слідує, що ОСОБА_53 дала згоду співробітникам поліції на проведення огляду своєї квартири. Заява написана власноручно 02.09.2019 року. (т. 4 а.с. 14).

З протоколу огляду місця події від 02.09.2019 року та фототаблиць до протоколу вбачається, що безпосереднім місцем проведення огляду є приміщення квартири АДРЕСА_7 . Перед проведенням огляду ОСОБА_53 надала письмову добровільну згоду на проведення огляду вказаної квартири. В квартирі при вході мається коридор в якому зліва вхід в додатковий коридор, далі ліворуч вхід в кімнату № 1, прямо вхід в кімнату № 2, далі прямо вхід в кімнату № 3, праворуч вхід в кухню. В додатковому коридорі мається вхід в туалет та ванну кімнату, та прямо мається вхід в кімнату № 4. В основному, додатковому коридорах, кімнатах № 4, № 1 в кухні, нічого не виявлено і не вилучалось. Далі огляд проводився в кімнаті № 2, де на дивані справа від входу виявлено сорочку виготовлену із синтетичного матеріалу, сірого кольору у темну сітку, яку вилучено в паперову коробку № 1, яка опечатана биркою з підписами понятих та учасників. У вказаній кімнаті мається вихід на балкон, де на вішалці (сушилці) для білизни виявлено чоловічу сорочку білого кольору в фіолетовий візерунок, на якій зліва мається два кармани в області яких виявлено РБК невизначеної форми, на правій частині сорочки також мається кишеня, більш будь-яких слідів на сорочці не виявлено. Вказана сорочка упакована в коробку № 2, яка опечатана биркою. Далі за вікном балкону, розміщені мотузки для сушіння білизни, на яких виявлено шорти, виготовлені із катону сіро - зеленого кольору, на правій передній частині вказаних шортів виявлено сліди РБК, невизначеної форми. Під час огляду вказані шорти вилучено в картонну коробку № 3 яка опечатана биркою. Далі огляд проводиться в кімнаті № 3, де на полиці серванту виявлено мобільний телефон марки «vericо», моделі А182, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 : ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , телефон в корпусі чорного кольору з помаранчевим ободком. Під час огляду телефон поміщено до паперового конверту № 4 та опечатано. Далі огляд проводився в кухні, де у верхньому ящику кухонного столу виявлено розкладний ніж, виготовлений із металу сріблястого та чорного кольорів, на клинку ножа мається напис «НОМЕР_9», загальна довжина ножа склала 205 мм, довжина клинка 85 мм., ширина клинка в центрі склала 20 мм, товщина клинка в центрі склала 2 мм., на ножі виявлено декілька слідів РБК невизначеної форми. В ході огляду вказаний ніж виявлено в паперовий конверт № 5, який опечатано. Більш будь-яких речей у квартирі не виявлено. На цьому огляд завершено. (т. 4 а.с. 11-13, 15-16, 17-23)

З постанови слідчого від 02.09.2019 року вбачається, що речовими доказами визнані належні ОСОБА_4 :

- чоловічі шорти сіро - зеленого кольору з навісними кишенями по боках та позаду, на яких маються сліди РБК, чоловічу сорочку білого кольору з візерунком фіолетового кольору та кишенями по боках, на якій маються сліди РБК та в яких ОСОБА_4 був в момент вбивства ОСОБА_10

-чоловічу сорочку сірого кольору у темну сітку (клітину);

- мобільний телефон марки «VERICO» моделі «А182», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім - карту мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_4 ;

- розкладний металевий ніж з написом «НОМЕР_10».(т. 4 а.с. 24-25)

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2019 року накладено арешт майна на чоловічі шорти сіро - зеленого кольору з навісними кишенями по боках та позаду, на яких маються сліди РБК, чоловічу сорочку білого кольору з візерунком фіолетового кольору та кишенями по боках, на якій маються сліди РБК та в яких ОСОБА_4 був в момент вбивства ОСОБА_10

-чоловічу сорочку сірого кольору у темну сітку (клітину);

- мобільний телефон марки «VERICO» моделі «А182», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім - карту мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_4 ;

- розкладний металевий ніж з написом «НОМЕР_10».(т. 4 а.с. 27-28)

З протоколу огляду місця події від 02.09.2019 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що безпосереднім місцем події являється приміщення службового кабінету № 34 Лозівського ВП ГНУП в Харківській області яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Я. Мудрого 7, де знаходиться гр. який представився як ОСОБА_54 , який добровільно видав мобільний телефон марки «ХІАОМІ» 4х в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , на якому мається прозорий чохол - бампер, жіночу косметичку фіолетового кольору на застібці в якій маються предмети особистої жіночої гігієни, 4 пігулки «Пробіотікс», 5 таблеток «Стрептоцид», 6 таблеток «Фуросемід» краплі «Евкобол», 2 помади, одна ампула «Лідокаїн» Всі зазначені речі, ОСОБА_55 знайшов на м-н 5 в м. Лозова, Харківської області, які добровільно видає. Вилучено: Мобільний телефон «ХІАОМІ» жіноча косметична, вилучено в паперові конверти з підписами понятих та учасників. (т. 4 а.с. 29-30, 31-32)

З протоколу огляду місця події від 02.09.2019 року та фототаблицею до протоколу вбачається, що безпосереднім місцем проведення огляду є секційна кімната Лозівського МРВ ХОБМЕ яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Машинобудівників 29. В даній кімнаті знаходиться лікар судово-медичний експерт, який під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видав одяг, який був одягнутий на трупі а саме:

- сукню чорного кольору на якій мається пояс із шкірозамінника коричневого кольору. На сукні маються пошкодження у вигляді розривів матерії по задній частині, а також по всій провесні сукні маються сліди РБК. Пояс також має пошкодження у вигляді розриву матеріалу. В подальшому сукня та пояс вилучено в картонну коробку, яку опечатано биркою.

- бюстгальтер чорного кольору на якому виявлено численні сліди РБК. Даний бюстгальтер вилучено в паперовий конверт, який опечатано.

- труси жіночі, чорного кольору, які вилучено в паперовий конверт, який опечатано.

Також під час проведення огляду лікар судово-медичний експерт ОСОБА_56 за допомогою медичного шприца з градуювальною шкалою до 5 мл., відібрав із серцевої м`язи трупа ОСОБА_10 . Кров у кількості 3 (трьох) мл. після чого дана кров поміщена на 3 (три) марлеві тампони, які вилучено в паперовий конверт, також в даний конверт поміщено контрольний зразок марлевого тампона Після чого вказаний конверт опечатано. (т. 4 а.с. 33-34, 35-36)

Постановою слідчого від 10.09.2019 року визнані речовими доказами:

- квитанції про оплату комунальних послуг, чеки, сім - карта, обручка, пластикова картка (бонусний рахунок), які упаковано в паперовий конверт № 1;

- фрагмент волосся з лівої ноги трупа ОСОБА_10 , який упаковано в паперовий конверт №2;

- годинник «Guardo» із зап`ястка лівої руки трупа ОСОБА_10 , який упаковано в паперовий конверт № 3;

- пару жіночих босоніжок, які упаковано в паперовий конверт № 1;

- недопалок цигарки «МАРВЕЛ», який упаковано в паперовий конверт № 2;

-зразок РБК, який упаковано в паперовий конверт № 3;

-недопалок цигарки «PARKER and SIMPSON», який упаковано в паперовий конверт №4; жіночу брошку у формі оленя, яку упаковано в паперовий конверт № 5;

-зразок РБК, який упаковано в паперовий конверт № 6;

-зразок РБК, який упаковано в паперовий конверт № 7;

-зразок РБК, який упаковано в паперовий конверт № 8;

-жіночій браслет, який упаковано в паперовий конверт № 9;

-фрагмент прозорого скла зі слідами РБК, який упаковано в паперовий конверт № 1;

-сліди РБК, вилучені на марлевий тампон, який упаковано в паперовий конверт № 2;

-сліди РБК, вилучені на марлевий тампон, який упаковано в паперовий конверт № 3;

-сліди РБК, вилучені на марлевий тампон, який упаковано в паперовий конверт № 4;

-мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 4х» в корпусі рожевого кольору, ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ»: НОМЕР_7 , в якому встановлено сім - карту № НОМЕР_8 , мобільний телефон в комплекті з прозорим полімерним чохлом, який упаковано в паперовий конверт;

-жіночу косметичку фіолетового кольору на застібці, в якій маються предмети жіночої гігієни, 4 пігулки «пробіотік», 5 пігулок «стрептоцид», 6 пігулок «фуроселід», краплі «евкабал», 2 помади, одна ампула «лідокаїну», які упаковано в паперовий конверт;

-жіночу сукню з трупу ОСОБА_10 , яку упаковано в паперову коробку;

-жіночі труси, які упаковано в паперовий конверт;

-бюстгальтер, який упаковано в паперовий конверт;

-три марлеві тампони зі зразком крові ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта;

-три марлеві тампони зі зразком крові підозрюваного ОСОБА_4 , які поміщено по паперового конверта;

-чоловічі капці за слідами РБК, які поміщено до паперової коробки;

-кухонний ніж, який поміщено до паперового конверта;

-кухонний ніж, який поміщено до паперового конверта;

-кухонний ніж, який поміщено до паперового конверта. ( т. 4 а.с. 37-38)

З протоколу огляду предметів від 03.09.2019 року вбачається, що предметом огляду є DVD-R диск з технічними характеристиками 4,7 Gb. На вказаному диску знаходиться три відео файли з фрагментами відеозаписів з камер відео спостереження, які розташовані на шляхопроводі по вул. Моторній, на буд. 38 м-ну 2 та поблизу буд. 7 на м - ні 5 в м. Лозова Харківської області, отриманого 02.09.2019 від ст. о/у СКП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_57 .

В ході перегляду відео запису під назвою «мост» встановлено, що 02.09.2019, в період часу з 00:17:43 до 00:18:03, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 переходять шляхопровід через пішохідний перехід від м - ну 3 до м-ну 5 в м. Лозова Харківської області.

В ході перегляду відео запису під назвою « ОСОБА_58 алея 00.30-00.50 на лавке» встановлено, що 02.09.2019, в період часу з 00:33:25 до 00:50:05, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 знаходяться з тильної сторони буд. 7 на м - ні 5 в м. Лозова Харківської області.

В ході перегляду відео запису під назвою «00.50 сильпо» встановлено, що 02.09.2019, в період часу з 00:50:33 до 00:52:32, ОСОБА_59 та ОСОБА_4 знаходяться поблизу буд. 1 (будівля Торгівельного центру) на м - ні 5 в м. Лозова Харківської області, після чого йдуть в сторону м - ну 2. (т. 4 а.с. 45)

Постановою від 03.09.2019 слідчим визнано речовим доказом DVD-R диск з технічними характеристиками 4,7 Gb, на якому знаходиться три відео файли з фрагментами відеозаписів з камер відео спостереження, які розташовані на шляхопроводі по вул. Моторній, на буд. 38 м-ну 2 та поблизу буд. 7 на м - ні 5 в м. Лозова Харківської області, отриманого 02.09.2019 від ст. о/у СКП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_60 (т. 4 а.с. 46, 47))

З протоколу обшуку від 03.09.2019 року та двох DVD-R дисків з відеозаписом до протоколу обшуку вбачається, що на вході до квартири за допомогою ключів, які вилучені у ОСОБА_4 , були відчинені двері. В коридорі, біля вхідних дверей, на підлозі та вилучені гумові капці, темно-синього кольору зі слідами РБК, на кухні - три кухонних ножів: з білим руків`ям; коричневим руків`ям; чорним руків`ям. (т. 4 а.с. 49-51)

З висновку експерта №12-14/105-ЛЗ/19 від 09.09.2019 вбачається, що в ході судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 будь-яких видимих тілесних ушкоджень в зв`язку з вищевказаними подіями не виявлено (т. 4 а.с. 55)

Постановою прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 05.09.2019 року постановлено відібрати зразки крові у ОСОБА_4 для проведення судових експертиз, що реалізовано відповідно до протоколу від 06.09.2019. Відповідно до протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 06.09.2019 року, слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_61 на підставі постанови прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 05.09.2019 року про відібрання зразків для проведення експертизи, при денному освітленні з 11 год. 27 хв. до 11 год. 35 хв., з дотриманням вимог ст.ст. 40,104,242,245 КПК України за участю ОСОБА_4 та медичної сестри КЗОЗ Лозівська РЛ - поліклініка ОСОБА_62 відібрав із застосуванням разового медичного шприца, об`ємом 5 мл., з вени в ділянці ліктьового згибу лівої руки у підозрюваного ОСОБА_4 3 мл. крові, яка поміщена на три тампони з медичного бинта, які упаковані в 2 паперові конверти та один контрольний зразок марлевого тампона, який упаковано в паперовий конверт. (т. 4 а.с. 57).

Відповідно до клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії -

аудіо -, відео контролю особи від 09.09.2019, слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_61 за погодженням з прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у приміщеннях Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 7 оскільки є достатні підстави вважати, що його розмови чи інші звуки, рухи, дії, пов`язані з його діяльністю чи місцем перебування, можуть містити відомості про вчинений злочин, встановлення інших співучасників злочину, місця знаходження речових доказів та знаряддя злочину, що дасть змогу отримати докази, які мають значення для досудового розслідування вказаного злочину, протягом двох місяців з дня утримання дозволу на проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. (т. 4 а.с. 58-59).

Ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_63 від 11.09.2019 клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_61 від 09.09.2019 задоволено та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю особи в публічно доступних та публічно недоступних місцях, призначених фігурантом, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у приміщеннях Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 7 оскільки є достатні підстави вважати, що його розмови чи інші звуки, рухи, дії, пов`язані з його діяльністю чи місцем перебування, можуть містити відомості про вчинений злочин, встановлення інших співучасників злочину, місця знаходження речових доказів та знаряддя злочину, що дасть змогу отримати докази, які мають значення для досудового розслідування вказаного злочину, протягом двох місяців з дня отримання дозволу на проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. (т. 4 а.с. 60-61)

З протоколу про результати аудіо, - відео контролю за особою від 13.11.2019 року та DVD-R диску до цього протоколу вбачається, що ст. оперуповноваженим СКП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_64 , за дорученням прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківській області ОСОБА_3 , здійснювалось ознайомлення з матеріалами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо,- відео контроль особи, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рамках кримінального провадження №0001312 від 02.09.2019 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 11.09.2019 року слідчим суддею Харківського апеляційного суду надано дозвіл на здійснення НСРД - аудіо,- відео контроль особи строком на 60 діб, про що винесено відповідну ухвалу № 9816т від 11.09.2019 року.

Суд звертає увагу на те, що співрозмовники використовували російську мову.

Враховуючи, що ця мова є зрозумілою для учасників судового розгляду, у вироку відповідні діалоги наводяться мовою оригіналу для передачі точного їх змісту.

Проведення НСРД - аудіо,- відео контроль особи, фіксувалося на МЗВНС №№ 78т, 79т від 30.10.2019 року, де було зафіксовано наступне:

Зміст перемови (вибірково).

30 жовтня 2019 рік

В 17 г. 25 хв. 41 с. ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) заводять до кабінету № 42 Лозівського ВП ГУНП в Харківській області де знаходяться працівники СКП Лозівського BП (С):

17 г. 27 хв. 29 с.; 02;40 хвилина аудіо інформації:

- С - по тому вечеру. Ты встретил ее в кафе на третьем микрорайоне. Куда пошли потом?

- ОСОБА_4 - до «Сельпо», потом на второй микрорайон. Я вовсе не помню, что там написано, что даже сеть видео, что мы были на микрорайоне № 5. Вообще не помню.

- С - что, провал в памяти?

- ОСОБА_4. - абсолютно не помню, вообще. Но адвокат говорит, что видео смотрел, что махал я руками, когда разговаривал. Я этого абсолютно не помню.

- С - а конфликт за что с ней произошел?

- ОСОБА_4 - не, ну, в шо, она начала наваливать, чтобы продолжить праздник, чтобы я ее на «Фери» сводил. Но денег не

ОСОБА_66 - ну ню я, ну не могу я. Она начала, что все мужики козлы, что у нее была проблема.

- С- ты с

ОСОБА_67 - у нас были свободные отношения. Ну с меня взять нечего. Мы с ней познакомились па «Березе». Заступился за нее, 15-20 лет назад. Встретились, пообщались.

- С - так конфликт произошел на почве, что ты не повел ее на «Фери»?

- ОСОБА_4 - у нее было плохое настроение.

- С - и что она начала тебе говорить?

- ОСОБА_4 - она стала говорить, помоги разобраться с каким-то гражданином. А я говорю, вообще не путай меня в эти дела.

- С - она когда выпьет агрессивная?

ОСОБА_68 - у нее были проблемы. Когда выпьет то все мужики козлы, то шо у нее были отношения с человеком. Сделали аборт и детей не могло быть. По этому поводу она бухала, конфликтовала.

- С - скандал из-за чего начался?

- ОСОБА_4 - вообще скандал начался из-за того, что когда отходили от «Сельпо» она предложила еще взять бухать. А я ей, денег нет.

- С - а она шо говорит?

- ОСОБА_4 - мы отошли, я ее подождал возле пятиэтажки, что возле «Сильно», где « Живое пиво ». Я там сел, а она отошла. Она заходила в магазинчик, что на «Авганцах». Ходила, не ходила, я не знаю. Потом пришла и мы пошли на «Фери» вдоль домов. Где мы повернули на пятый микрорайон, я не помню.

17 г. 35 хв. 24 с.; 10.25 хв. аудіоінформації:

- С - а у тебя нет никаких справок, что у тебя инвалидность?

- ОСОБА_4 - по психиатрии записано, черепно-мозговая травма. Хотя записано «общее заболевание».

- С - когда вы остались на пятом микрорайоне, что она кричала тебе?

- ОСОБА_4 - не могу точно сказать.

- С - тебя рубит когда находит? Человек полностью ведь не может отключится?

- ОСОБА_4 - ну так, вот как психиаторшу чуть не «ухандокал». Помню что в горло чуть не вцепился. Вот такой момент. Так я абсолютно трезвый был.

- С - так если у тебя такие проблемы, может тебя «заклинило», что ты накинулся на нее, что она кричала УБЕЙ . Ты помнишь это? Она провокаторша?

- ОСОБА_4. - как выпьет,

ОСОБА_70 - ты с ней не первый раз выпивал?

- ОСОБА_4. - ну, конечно, нет.

17 г. 40 хв. 03 с.; 15.13 хв. аудіоіформаії:

- С - у тебя часто бывают такие «накрывания»?

- ОСОБА_4 - у меня «накрывания» бывают, когда меня выведут.

- С - чем она могла тебя вывести?

- ОСОБА_4 - словесно, а я и так на нервах.

- С - ОСОБА_4, ну а каким ножом могло так получится?

ОСОБА_71 - ее ножом

ОСОБА_72 - я тебе скажу, ранее после этих «Березок» и там были инциденты. Я за них заступался. Я им рекомендовал, в целях обороны, и мало того, показывал как этими вещами пользовался. Вот такая ситуация. И я себе размышляю, вот такие «мины» замедленного действия. Ты можешь подумать, чему я их учил.

- С - сам поставил, сам напоролся.

- ОСОБА_4 - по ходу так. (т. 4 а.с. 62-64)

З висновку експерта №15/681-Дм/2019 від 19.09.2019 року вбачається, що в результаті проведення судово-медичної експертизи чоловічих шорт (об`єкти №№1-4), вилучених під час проведення огляду місця за адресою: АДРЕСА_1 , сліди крові не знайдені. (т. 4 а.с. 67-68)

З висновку експерта №15/682-Дм/2019 від 19.09.2019 року вбачається, що в результаті проведення судово-медичної експертизи чоловічої сорочки (об`єкт №1), вилучених під час проведення огляду місця за адресою: АДРЕСА_1 , сліди крові не знайдені. (т. 4 а.с. 70-71)

З висновку експерта №15/684-Дм/2019 від 20.09.2019 року вбачається, що в результаті проведення судово-медичної експертизи розкладного ножа (об`єкти №№1,2), вилученого під час проведення огляду місця за адресою: АДРЕСА_1 , сліди крові не знайдені. (т. 4 а.с. 73-74)

З висновку експерта №15/683-Дм/2019 від 26.09.2019 року вбачається, що згідно «Висновку експерта №14/1874-1» від 10.09.2019р., проведеного у відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров від трупа громадянки ОСОБА_10 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- В. Групова належність крові громадянина ОСОБА_4 ) ізогемаглютинінами анти-А, анти-В.

В результаті проведення судово-медичної експертизи чоловічих капців із полімерного матеріалу темно-синього кольору (об`єкти №№1-10), вилучених під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (як зазначено в ухвалі), встановлено наступне:

- в об`єктах №№1,2,4,6,7,9 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в даних слідах, виявлений антиген Н. Статева належність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів її, необхідних для даного виду дослідження. Антиген Н властивий для групи крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження слідів крові, в даних об`єктах, від будь-якої людини з груповою належністю крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі як від потерпілої ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (за умови наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину).

- в об`єкті №8 знайдені сліди крові. Встановити видову належність крові не виявилося можливим, так як при постановці реакції преципітації, позитивний результат не був отриманий з жодною преципітуючою сироваткою, яка мається в лабораторії.

- в об`єктах №№3,5,10 сліди крові не знайдені. (т. 4 а.с. 76-79)

З висновку експерта №9/851СЕ-19 від 15.11.2019 року вбачається, що встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1), зразка крові потерпілої гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2) (таблиця 1.1, додаток 1). Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові, перенесених на фрагменти ниток марлі (об`єкти №№ 3, 7) (об`єкти №№ 1, 7 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки сліду крові, перенесеного на фрагмент нитки марлі (об`єкт № 8) (об`єкт № 9 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації. Встановити генетичні ознаки слідів крові, перенесених на фрагменти ниток марлі (об`єкти №№ 4-6) (об`єкти №№2,4,6 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даних об`єктах. Генетичні ознаки сліду крові, перенесеного на фрагмент нитки марлі (об`єкт № 3) (об`єкт № 1 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак сліду крові, перенесеного на фрагмент нитки марлі (об`єкт № 3) (об`єкт № 1 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілої гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1); Генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові, перенесеного на фрагмент нитки марлі (об`єкт № 7) (об`єкт № 7 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), є змішаними, містять генетичні ознаки, більш ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові потерпілої гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2) і не містяться генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1). У зв`язку з тим, що генетичні ознаки слідів крові, перенесених на фрагменти ниток марлі (об`єкти №№ 4 - 6, 8) (об`єкти №№ 2, 4, 6, 9 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро СМЕ № 15/683 - Дм/2019 від 26.09.2019 року), не встановлено, надати відповідь на запитання: "Чи збігаються генетичні ознаки (ДНК профіль) слідів крові, які перенесені з чоловічих капців на нитки марлі (об`єкти №№ 1,2,4,6,7,9 згідно висновку експерта №15/683-Дм/2019 від 26.09.2019) з генетичними ознаками (ДНК профілем) зразків крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 або потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 стосовно даних об`єктів не є можливим. (т. 4 а.с. 81-111) (відповідно довідки витрати на проведення експертизи складають 14940,84 грн - т. 4 а.с. 111)

З висновку експерта №9/1160СЕ-19 від 28.12.2019 року вбачається, що на наданих на дослідження шортах (об`єкт № 1) виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові, виявленого на шортах (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові, виявленого на шортах (об`єкт № 1), збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої гр. ОСОБА_10 (об`єкт № 2 згідно висновку судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 15.11.2019 № 9/851СЕ-19) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного гр. ОСОБА_4 (об`єкт № 1 згідно висновку судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 15.11.2019 № 9/851 СЕ-19. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак зразка крові потерпілої гр. ОСОБА_10 (об`єкт №2 згідно висновку судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 15.11.2019 №9/851СЕ-19) та сліду крові, виявленого на шортах (об`єкт № 1), складає 2,58 х 10???. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3 децильйонів осіб (3,87 х 10??). (т. 4 а.с. 113-123) (відповідно довідки витрати на проведення експертизи складають 1804,42 грн - т. 4 а.с. 124)

З досліджених Судом доказів вбачається, що вище наведеними висновками експерта достеменно встановлено та виявлено наявність крові потерпілої ОСОБА_10 на одежі, взутті обвинуваченого ОСОБА_4 , та ця кров збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_10 і не збігається з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії № 181 від 15.07.2025 - 11.08.2025 року, враховуючи ступень вираженості трупних явищ на момент первинного огляду трупа ( ОСОБА_10 ) на місці події від 02.09.2019 року: «... труп прохолодний на дотик, температура в прямій кишці в 8.37 - 32,3°С, в 8.40 - 31,4°С, трупне заклякання добре виражено в жувальних і відсутнє в м`язах верхніх та нижніх кінцівок. Трупні плями островчаті ледь помітні, багряно-фіолетового кольору, вбачаються на передній поверхні тіла, (відразу після того як труп витягнутий із купи сміття, а в подальшому трупні плями змістилися на задню поверхню тіла, адже труп під час огляду лежав на спині), при натисканні зникають та відновлюють свій окрас через 10-15с (час 8.45). Температура повітря навколо трупа 22°С...», з урахуванням трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі 03.09.2019 року: «... Труп холодний на дотик по всіх поверхнях тіла. Вимірювання температури тіла трупа в пахвових западинах і в прямій кишці не проводилося через відсутність термометра, придатного для проведення цих вимірювань. Трупне задубіння добре виражене у всіх досліджуваних групах м`язів (у жувальних м`язах, м`язах шиї, верхніх і нижніх кінцівок)... Трупні плями островчаті, блідо-фіолетового кольору з червоно-рожевим забарвленням, вбачаються частково по задній поверхні тіла, по задніх поверхнях кінцівок, при надавлюванні пальцем тричі з інтервалом в поперековій області з силою близько 2 кг/см2 трупні плями ледь блідніють. Гнильні зміни та інші пізні трупні зміни не виявлені...», комісія експертів приходить до підсумків, що з моменту настання смерті до моменту первинного огляду трупа пройшов термін часу не більш 4-6 годин, тобто смерть гр. ОСОБА_10 могла настати і біля 03.00 годин 02.09.2019 року.

Під час судового розгляду кримінального провадження, відповідно до вимоги ст. 357 КПК України, в судовому засіданні судом оглянуті всі речові докази, які подані для ознайомлення учасникам судового провадження та які могли звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом.

6. Мотиви Суду та положення закону, якими керувався Суд.

6.1. Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Саме законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлені, зокрема, дотриманням порядку оцінки доказів і визначенням їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів повинна бути оцінена судом з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Хоча суд не мусить надавати відповідь на кожен довід, проте з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. Суд має переконатися, що мотиви рішення, наведені національними судами, не були автоматичними або стереотипними.

Тобто, право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, але суд зобов`язаний дати відповідь на істотні аргументи сторони.

6.2. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі скорочено Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі скорочено ЄСПЛ) суди застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Перес проти Франції» (рішення від 12.02.2004) вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, необґрунтоване рішення суду є порушенням гарантій, втілених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ у справі «Жогло проти України» (п. 38, рішення від 24.04.2008 року) зазначив, що усі докази зазвичай мають бути представлені у відкритому слуханні справи в присутності обвинуваченого для забезпечення можливості надати аргументи іншій стороні. Існують винятки з цього правила, але вони не повинні порушувати права захисту.

6.3. Суд отримав можливість ознайомитися з позиціями сторони обвинувачення та сторони захисту, вони представлені обома сторонами ґрунтовно, докладно, а викладені в них мотиви зрозумілі. Також слід констатувати, що в ході розгляду справи жодна зі сторін не стверджувала про існування обмежень у реалізації донести свою позицію до Суду та не повідомляла про перешкоди у її доведенні.

Отже, Суд забезпечив змагальність судового процесу і ключовим предметом оцінки є лише переконливість кожної з позицій в аспекті стандарту доведення.

Попри діаметральну протилежність позицій (твердження про вчинення злочинів зі сторони обвинувачення і твердження про його відсутність з боку захисту), обидві позиції будуються навколо тих самих обставин, дій та фактів, послідовність яких в цілому підтверджується обома сторонами, а розбіжності в їх деталях, часі існування та характері не мають вирішального значення для відповіді на головне питання судового розгляду.

Ключовою суперечністю між сторонами протягом всього судового розгляду та під час судових дебатів була не послідовність, а природа цих обставин та дій, їх трактування та мотиви, якими керувалися обвинувачений, та позиція сторони захисту зводиться до невинуватості обвинуваченого з огляду на те, що останній не скоював злочини.

Так, стороною захисту стверджується, що обвинувачений не скоював злочини, які інкриміновані ОСОБА_4 , передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України та має бути виправданий, «…оскільки під час судового розгляду встановлено, що його обвинувачення ґрунтується на припущеннях не усунутих поза розумним сумнівом і на доказах, одержаних незаконним шляхом…».

Посилаючись на ці обставини захисники звернулись до Суду з клопотаннями про визнання доказів, поданих стороною обвинувачення, недопустимими.

6.4. Суд враховує, що оскільки у своїх зазначених клопотаннях докази та доводи, приведені захисниками, є фактично ідентичними один одному, та які захисники зазначили у своїх клопотаннях також безпосередньо стосуються вирішенню питання винуватості або невинуватості інших обвинувачених, тому, керуючись КПК України, сталою практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, зобов`язаний вирішити питання недопустимості доказів за даним кримінальним провадженням, порушених захисниками, діючих в інтересах як конкретного обвинуваченого, так і іншого.

Вирішуючи клопотання захисників про визнання доказів недопустимими, Суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Також, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що речові докази у кримінальному провадженні не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченому та його захиснику.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування, 25.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_74 і його захиснику - адвокату ОСОБА_18 були відкриті матеріали кримінального провадження та речові докази на ознайомлення з якими клопотала сторона захисту, а саме чоловічі капці, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_8 .

Також, стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування, вручався реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, зокрема, було зазначено про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та обвинувачений ОСОБА_4 разом з його захисником не були позбавлені права ознайомитися із цими речовими доказами, а тому Судом не встановлено порушення вимог ст. 290 КПК України, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.03.2019 (справа № 154/3213/16).

При чому, факт ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі без подальшого подання заяв чи клопотань, зокрема щодо надання доступу до окремих речових доказів, свідчить про реалізацію стороною процесуальних прав, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.04.2023 (справа № 339/104/18).

Суд звертає увагу, що у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.05.2023 (справа № 452/3584/20) зазначено, що законодавець установив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися з доказами (в тому числі, речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватися у змагальній процедурі судового розгляду. Верховний Суд у своїх рішеннях раніше зазначав, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися з речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони (постанова Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 336/2977/18, від 18 липня 2022 року у справі № 698/937/13-к.

Б). Суд відхиляє клопотання сторони захисту, яка просить визнати недопустимим доказом висновок експерта № 9/1160СЕ-19 від 28.12.2019 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, так як експертизу було призначено на стадії досудового розслідування, а висновок надійшов лише під час розгляду справи в суді, з огляду на наступне.

Вищезазначений висновок № 9/1160СЕ-19 від 28.12.2019 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до вимог ч. 11 ст. 290 КПК України був відкритий стороні захисту, шляхом його направлення 21.05.2020 листом до Харківської установи виконання покарань (№ 27) для вручення ОСОБА_4 , де останній на той час утримувався, та захисникам: адвокатам ОСОБА_18 (за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Володимирська, 44), ОСОБА_5 (за адресою: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_20 (за адресою: АДРЕСА_10 ), які отримали цей висновок.

Таким чином, зазначений висновок був належним чином відкритий стороні захисту, яка отримала цей висновок, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 15.02.2023 (справа « 522/24499/15-к), підстави про наявність порушення права обвинуваченого на захист, Судом не встановлені та не існують, крім того,і під час судового розгляду кримінального провадження стороною захисту жодного разу не заявлялось клопотання про надання доступу до речових доказів взагалі, зокрема згаданих речових доказів.

В). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що у кримінальному провадженні має місце незаконне продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, так як рішення про продовження такого строку прийнято заступником керівника місцевої прокуратури, а не керівником місцевої прокуратури, чим порушено вимоги п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункту 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.

Тобто, строк досудового розслідування може бути продовжений як першим заступником чи заступником у тому числі і керівника окружної прокуратури.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Таким чином, згідно вказаної норми КПК України заступник керівника, який діє в межах своїх повноважень, прирівнюється до керівника органу прокуратури, у зв`язку з чим прийняття рішення заступником керівника Лозівської місцевої прокуратури про продовження строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, здійснено в межах його повноважень і відповідно до вимог КПК України.

Г). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під виглядом огляду мешкання фактично проведено обшук, а тому слід вважати такий огляд незаконним і всі вилучені за його наслідками речові докази недопустимими доказами, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Разом з цим, огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. При наявності очевидних даних, які вказують на вчинення кримінального правопорушення і зумовлюють необхідність проведення огляду, слідчий чи прокурор приймає рішення про його проведення.

Таким чином, Суд зазначає, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню.

Крім того, Суд звертає увагу, що одним із способів збирання доказів стороною обвинувачення є витребування від особи речей та документів, що регламентується ч. 2 ст. 93 КПК України. Зазначений спосіб передбачає спрощений порядок отримання запитуваних речей та документів, оскільки за добровільної згоди власника/володільця надання таких речей та документів, забезпечить швидке отримання доказів.

При цьому необхідно зважати, що згідно ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Огляд місця події у вказаному кримінальному провадженні був невідкладною слідчою дією, здійснювався з метою перевірки інформації про вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 ..

Вилучення речей та документів під час огляду не завжди має примусовий характер пошуку та не за всякчас пов`язаний із вторгненням у сферу особистих прав та інтересів громадян.

При дослідженні доказів Судом встановлено, що, як слідує з матеріалів кримінального провадження, на час події, яка викладена в обвинувальному акті, складеного відносно ОСОБА_4 , в зазначеній квартирі проживала власник цієї квартири - мати обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_75 , яка надала слідчому дозвіл на проведення огляду у своєї квартирі. Тобто, огляд квартири було проведено за добровільної згоди особи, яка нею володіє, тому Суд не вбачає порушень вимоги КПК.

Так, з особистої письмової заяви ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я слідчого СВ Лозівського ВП ОСОБА_52 , слідує, що ОСОБА_53 дала згоду співробітникам поліції на проведення огляду своєї квартири. Заява написана власноручно 02.09.2019 року. (т. 4 а.с. 14).

Окремо Суд зазначає та констатує той факт, що на протязі всього досудового розслідування та судового розгляду власник згаданої квартири ОСОБА_75 на зверталася з скаргами, заявами, іншими посиланнями тощо про відсутність її добровільної згоди або був здійснений примус, тиск з боку слідчого для проведення огляду квартири за даним кримінальним провадженням, тобто, не стверджувала про потрапляння слідчо-оперативної групи у її квартиру всупереч її волі, не стверджувала про заходи примуси на неї або якесь маніпулювання збоку працівників поліції, про створення перешкод чи унеможливлення всупереч її волі реалізувати права власника, про її небажання щоби слідчо-оперативна група знаходилась у квартирі, не оскаржувала будь-яких дій чи бездіяльності слідчого, прокурора з цього приводу.

Суд вважає, що наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_51 висловлювати свою справжню думку.

На підставі викладеного Суд приходить до переконання, що слідча дія проводилась за згодою володільця приміщення. За наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом, що узгоджується з приписом частини 1 статті 233 КПК.

При чому, Суд зазначає та звертає увагу, що правова норма яка міститься у статті 223 КПК не має на меті вирішення питань власності. Вона захищає особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Суд вже визнавав, що термін «особа, яка володіє» в частини 1 статті 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах, тому у цій справі стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особа, яка надала згоду на проведення слідчих дій у приміщенні, володіла ним у значенні статті 223 КПК.

Таким чином, доводи захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду у зв`язку з відсутністю добровільної згоди особи для проведення огляду, про недопустимість майна, вилученого під час огляду, яке в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні є безпідставними і судом відхиляються, оскільки такі речові докази отримано у відповідності до ст. 237 КПК, тобто у порядку, встановленому КПК, а тому такі докази відповідно до ст. 86 КПК визнаються Судом належними та допустимими.

Г`). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що протокол про результати аудіо, - відео контролю за особою від 13.11.2019 року та DVD-R диску до цього протоколу є недопустимим доказом, оскільки такий протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії та процесуальна дія є «прихованим допитом» підозрюваного ОСОБА_4 оперативним працівником поліції, оскільки твердження захисника про недопустимість використання у кримінальному провадженні результатів негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) у вигляді аудіо-, відеоконтролю контролю ОСОБА_4 є безпідставними.

Аудіо-, відеоконтроль особи є одним з видів НСРД і полягає у втручанні в приватне спілкування з метою фіксації розмов, інших звуків, рухів, дій особи, що можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування, що підтверджується відеозаписом до згаданого протоколу, і не може вважатися «прихованим допитом» підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки є процесуальною дією оперативного працівника поліції, не допитом підозрюваного, якого повідомлено про підозру слідчим, та який здійснює допит підозрюваного з складанням протоколу допиту підозрюваного.

Суд виходить з того, що за змістом п. 11 ч. 1 ст. 7, ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Тобто, під самовикриттям розуміються дії особи, яка самостійно надає відповідним органам пояснення щодо скоєного нею протиправного діяння.

У той же час негласні слідчі (розшукові) дії - це сукупність організаційних, практичних прийомів, у тому числі із застосуванням технічних засобів, які дозволяють у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, отримати інформацію про злочин або особу, яка його вчинила, без її відома.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258, ч. 1 ст. 260 КПК України аудіо- відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, тобто доступом до змісту спілкування за умови, що його учасники мають достатні підстави вважати таке спілкування приватним. Означене втручання проводиться без відома особи, якщо є достатні підстави вважати, що її розмова або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування. Метою аудіоконтролю є спостереження за діями та розмовами особи (шляхом прослуховування та фіксації розмов) у будь-якому місці перебування, незважаючи на те, що це місце є його власністю чи він там тимчасово перебуває, для отримання інформації, яка має значення для досудового розслідування. У межах строку дії ухвали про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю особи ця негласна слідча (розшукова) дія може проводитися як безперервно, так і епізодично. Такі НСРД можуть бути здійснені у кримінальному провадженні після внесення відомостей до ЄРДР, обмежень щодо їх застосування до осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, немає.

Натомість допит - це слідча (розшукова) дія, що проводиться із заздалегідь визначеною метою, для одержання певної, а не будь-якої інформації, тобто її змістом є одержання показань від особи, яка володіє відомостями, що мають значення для розслідуваного кримінального правопорушення. Допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати, і, як правило, складається з вільної розповіді про обставини, що стосуються предмета допиту, та відповідей на запитання, а особа, яка проводить допит, тримає ініціативу в своїх руках.

У цьому кримінальному провадженні НСРД (аудіо-, відеоконтроль особи) проводились на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду № 9816т від 11.09.2019 року, яким надано дозвіл на здійснення НСРД - аудіо,- відео контроль особи строком на 60 діб. Проведення НСРД - аудіо,- відео контроль особи, фіксувалося на МЗВНС №№ 78т, 79т від 30.10.2019 року а зафіксоване спілкування ОСОБА_4 із особою, що також перебувала разом з ним, мало ознаки приватного в розумінні статей 258, 260 КПК України.

Оцінивши зміст розмови ОСОБА_4 , зафіксованих під час проведення НСРД, Суд дійшов висновку, що ці розмови були вільними, без примусу або обману з боку будь-яких осіб.

ОСОБА_4 на власний розсуд, вільно, розкуто спілкувався зі співрозмовником на різні теми, зокрема добровільно розповів про події, які мали місце 02 вересня 2019 року, тому повідомлені ним відомості не є показаннями, які він давав без роз`яснення прав та за відсутності захисника.

Озвучена ОСОБА_4 інформація не є новою, а лише підтверджує дані, які містяться в раніше зібраних доказах. Тобто результати аудіо-, відеоконтролю не є єдиним або ключовим доказом проти ОСОБА_4 , який використовує Суд в обґрунтування вироку. Також суд враховує, що ОСОБА_4 не заперечував факту та змісту цієї розмови, а описані ним деталі події, в тому числі умисного вбивства ОСОБА_10 не могли бути відомі особам, які не були присутні на місці і під час вчинення злочину.

Суть зазначеної НСРД дії полягає саме у прихованому втручанні у особисте життя особи без повідомлення їй про це, тому посилання захисника на порушення права ОСОБА_4 на захист у цьому випадку є безпідставними.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку працівника поліції відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено, тому відсутні передумови для застосування концепції «плодів отруєного дерева» по відношенню до інших доказів у даному кримінальному провадженні.

Д). Сторона захисту зазначає, що на капцях, які належать ОСОБА_4 , вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_8 , виявлено кров людини, походження якої можливе як від обвинуваченого так і від ОСОБА_10 .

Суд враховує, що згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виявлено, тому Суд вважає, що походження крові на капцях від ОСОБА_4 виключається.

Е). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що «…протокол затримання підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, складеного слідчим о 22 годині 22 хвилин 02.09.2019 року (час фактичного затримання - 20 година 55 хвилин 02.09.2019 року), під час якого у підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину були вилучені ключі від квартири АДРЕСА_11 , затримання і особистий обшук ОСОБА_4 проводився слідчим у відсутності захисника, участь якого є обов`язковою, є порушенням права на захист…), з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, зокрема у випадку, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Частинами 1 та 2 статті 211 КПК України визначено строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Водночас положення КПК містять вимоги не лише щодо порядку затримання певної особи, а й щодо його оформлення.

Частина 5 ст. 209 КПК передбачає, зокрема те, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 КПК, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

З змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 80/86 від 02.09.2019 року (т. 4 а.с. 144-146) слідує, що 02.09.2019 року до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 02.09.2019 року о 06:36 надійшло повідомлення від сторожа сміттєзвалища ОСОБА_76 , який повідомив, що на сміттєзвалищі за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено труп жінки з ознаками насильницької смерті. При проведенні першочергових дій встановлено, що загиблою є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкала за адресою: АДРЕСА_12 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 80/86 від 02.09.2019 року, було затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_4 , та саме таку, визначену КПК України підставу затримання вказано у протоколі - «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

При чому, затриманому ОСОБА_4 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено, що він має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє втримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Органу (установі), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги: Харківській обласний центр з надання вторинної правової допомоги буде повідомлено про затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з ч. З ст. 42 КПК України затриманому ОСОБА_4 роз`яснено, що він чає право:знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені КПК України, а також отримати їх роз`яснення у разі необхідності, крім того, роз`яснені інші права.

Затримання проводилося за участю двох понятих, яким було роз`яснено їхні права та обов`язки згідно з нормами статей 11, 13, 15, 223 КПК.

Окрім цього, за наслідками складення протоколу затримання заяв, зауважень чи клопотань ні від кого не надійшло. Протокол підписано усіма учасниками цієї процесуальної дії, зокрема, обвинуваченим, понятими та слідчим, який його склав, а копію вручено обвинуваченому.

Крім того, затримання в порядку статей 207 або 208 КПК, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання (постанова ККС ВС від 15 червня 2021 року у справі №204/6541/16-к).

Разом з тим ч. 1 ст. 52 КПК передбачено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Тобто лише після затримання особи, щодо якої є обґрунтовані підстави вважати, що вона вчинила особливо тяжкий злочин, визначення якого міститься у ст. 12 КК, відповідна службова особа зобов`язана забезпечити участь захисника у такому кримінальному провадженні. При цьому слід зважати на те, що КПК дає можливість особі мати захисника як за рахунок держави за певних умов, так і за власним вибором.

З протоколу затримання слідує, що ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що через відсутність у нього коштів для залучення захисника, він просить надати йому можливість реалізувати своє право на безоплатну правову допомогу за рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження допит ОСОБА_4 як підозрюваного проведено 03.09.2019 року за участю його захисника - адвоката ОСОБА_18 , котрий відповідно договору про надання правової допомоги адвоката від 12 березня 2019 року здійснював захист ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, за обвинуваченням останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (т. 1 а.с. 23).

Під час допиту застосовувалася відеозйомка, матеріали якої зафіксовані на носії інформації - оптичному диску (що слідує з п. 25, 27 реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України).

Як вбачається з змісту ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2019 року при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також брав участь його той же захисник - адвокат ОСОБА_18 , (т. 1 а.с. 23, т. 4 а.с. 53-54).

З наведеного вище та аналізу цих фактів слідує та свідчить про те, що органом досудового розслідування не були порушені норми статей КПК, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення, право обвинуваченого на захист не було порушено, адже після встановлення підозри ОСОБА_4 в особливо тяжкому злочині внаслідок його затримання, останнього одразу було забезпечено захисником як того і вимагають правила КПК.

Вказане Судом обґрунтування узгоджується з правовою позицією, яку висловив Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2022 року, справа № 565/1354/19, тому аргументи, згідно з якими порушено право на захист ОСОБА_4 , Суд відхиляє.

Є). Суд відхиляє твердження сторони захисту, що за даним кримінальним провадженням не встановлено відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України «…час скоєння умисного убивства ОСОБА_10 …», а вказаний в обвинувальному акті час «…близько 03 години 02.09.2019…» є тільки припущенням органу досудового розслідування, оскільки такий час був встановлений з показань свідків, висновком судово-медичної експертної комісії № 181 від 15.07.2025 - 11.08.2025 року, інших доказів, оцінку котрим Суд дав.

З огляду на викладене, Суд переконаний та вважає, що мотиви обвинуваченого та захисників фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із доказами, які були отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування, оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів з викладенням власної версії події.

Посилання сторони захисту на те, що обвинуваченим не скоєно кримінальних правопорушень, Судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів.

Стороною захисту не наведені конкретні обґрунтовані та вагомі обставини, підстави, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на необ`єктивність, протиріччя доказів з боку сторони обвинувачення та не надано Суду жодних належних та допустимих доказів з цього приводу для спростування зазначених доказів або інших доводів обвинувачення.

При чому, доводи сторони захисту щодо доказів ґрунтуються на власному довільному тлумаченні приписів процесуального законодавства, базуються на власних оціночних категоріях та оцінці окремих процесуальних рішень та сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність, тому Суд не погоджується з доводами сторони захисту та відхиляє їх.

Враховуючи вище викладене, Суд за наслідками судового розгляду прийшов до переконання та розцінює поведінку обвинуваченого, невизнання обвинуваченим винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист, поведінку захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливої для обвинуваченого судово-слідчій ситуації.

Також Суд вважає, що обвинувачений, будучи обізнаний про подію скоєних ним злочинів, невідворотність покарання у вигляді реального та тривалого позбавлення волі, не бажав бути викритим у скоєнні злочину та понести законне, справедливе покарання, а тому така його поведінка є усталеною практикою осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, обрана останнім лінія захисту від суворого покарання за вчинені умисні злочини, і вважає, що невизнання винуватості не впливає будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння.

6.5. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що всі докази у кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

ЄСПЛ зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання.

Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених Судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язкута не викликають у Суду сумнівів.

Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, Суд не вбачає.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд.

З огляду на зазначене Суд приходить до висновку про відсутність процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, що могли вплинули на об`єктивність та повноту обставин, що підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Усі вищевказані докази, покладені в основу обвинувального вироку, Суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки відповідають вимогам КПК України, отримані у передбаченому КПК України порядку, безпосередньо порушень вимог законодавства судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.

Судом не встановлено допущення істотних порушень, прав та свобод обвинуваченого, інших осіб під час досудового розслідування; в ході збирання і фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає Суду правових підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

Крім того, Суд враховує, що зі змісту п.78 рішення Європейського суду з прав людини від 16.02.2017 у справі «Артур Пархоменко проти України» вбачається, що при розгляді справи в цілому з метою оцінки впливу процесуальних недоліків на досудовому етапі на загальну справедливість кримінального провадження, за необхідності слід враховувати такий невичерпний перелік факторів, який випливає з практики Суду: (a) Чи був заявник особливо вразливим, наприклад, через вік чи розумову здатність. (b) Правові рамки, що регулюють досудове провадження, та прийнятність доказів під час судового розгляду, а також чи була вона виконана; коли застосовується правило виключення, особливо малоймовірно, що провадження в цілому буде вважатися несправедливим. (c) Чи мав заявник можливість оскаржити автентичність доказів і виступати проти його використання. (d) Якість доказів чи обставини, за яких вони були отримані, ставлять під сумнів їх надійність та точність, беручи до уваги ступінь і характер будь-якого примусу. (e) Якщо докази були отримані незаконно, незаконність, про яку йдеться, і, якщо вона випливає з порушення іншої статті Конвенції, характер виявленого порушення. (f) У випадку заяви, характер заяви та чи він був негайно відкликаний або змінений. (g) Використання доказів, зокрема, чи складали вони невід`ємну або значну частину доказів, на яких ґрунтувалася засудження, а також силу інших доказів у справі. (h) Чи оцінювання вини було здійснене професійними суддями або присяжними, а у випадку останнього - змістом будь-яких наказів присяжних. (i) Вагомість суспільних інтересів у розслідуванні та покаранні за конкретне порушення. (j) інші відповідні процесуальні гарантії, передбачені національним законодавством та практикою.

Зокрема, з урахуванням вищезазначеного правового висновку Європейського суду з прав людини, у цьому судовому провадженні Суд бере до уваги, що обвинувачений та його захисники мали можливість оскаржити автентичність доказів, отриманих стороною обвинувачення, але не зробили цього і не подавали клопотань або своїх доводів щодо визнання доказів отриманих під час досудового розслідування недопустимими, що в подальшому стало б предметом судового розгляду.

6.6. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, Суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п.150 остаточного рішення від 21 липня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність, спрямованість та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, Суд у своєму рішення повинен пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер або спрямованість умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, необґрунтоване рішення Суду є порушенням гарантій, втілених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча Суд не мусить надавати відповідь на кожен довід, проте з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. Суд має переконатися, що мотиви рішення, наведені національними судами, не були автоматичними або стереотипними.

Оцінюючи надані та досліджені Судом докази у кримінальному провадженні, оцінюючі їх реальний зміст, Суд виходить саме з практики ЄСПЛ, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, а не тільки її зовнішню сторону (рішення від 27.02.1980 року у справі «Девеер проти Бельгії»).

6.7. ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується сукупністю як прямих так і не прямих доказів.

6.8. Виходячи з усталеної судової практики, доведення суб`єктивної сторони зазвичай ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності непрямих доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого можна зробити висновок про доведеність поза всяким розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони злочину, як прямий умисел.

6.8.1. Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Згідно з п. 22 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Суд враховує, що умисне вбивство можливо лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання.

Усвідомлення означає розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу злочину, а також, розуміння його суспільної небезпеки. Вольовий момент прямого умислу характеризується бажанням настання суспільно небезпечних наслідків.

6.8.2. Отже, для Суду є очевидним, поза розумним сумнівом, що у цьому кримінальному проваджені сукупність прямих та непрямих доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_4 діяв з прямим умислом (умисно).

Будь-яких інших доказів сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, протягом судового розгляду, враховуючи, що Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

6.8.3. Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе не визнав,

У судовому засіданні ОСОБА_4 заявив, що під час досудового розслідування за даним кримінальним провадженням, про скоєння відносно нього злочинів, вчинених працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, крім того, незаконних методів ведення слідства, а також фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні

Надаючи оцінку вказаній заяві ОСОБА_4 , Суд враховує наступне.

Обвинувачений під час судового розгляду заявив про вчинення працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області службового злочину, що можливо потягло за собою фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, а тому ухвалою Суду від 27.12.2023 року було доручено Державному бюро розслідувань перевірити заяву обвинуваченого.

30.05.2025 року слідчим Державного бюро розслідувань, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні працівників поліції складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова є вмотивованою та достатньо обґрунтованою і Суд не вбачає підстав ставити висновки слідчого під сумнів.

З огляду на викладене, Суд вважає, що за даним кримінальним провадженням під час досудового розслідування та судового розгляду повністю дотримано вимогу щодо права ОСОБА_4 на захист від обвинувачення та на правову допомогу, оскільки вказана заява обвинуваченого була ретельно перевірена, шляхом відповідного ефективного офіційного розслідування, він був забезпечений захисниками, а тому Суд вище вказану його заяву до уваги не приймає.

7. Висновок Суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого.

Згідно ст. 2, 11 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду викладену у постанові від 05.04.2018 року (справа № 658/1658/16-к) в якій зазначено, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:

1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;

2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

Обов`язковими (універсальними) елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 4) суб`єкт кримінального правопорушення.

Об`єкт кримінального правопорушення - це те, на що завжди посягає кримінальне правопорушення і чому воно завжди заподіює певної шкоди. Це ті суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом.

Об`єктивна сторона - зовнішня сторона діяння, яка виражається у вчиненні передбаченого законом діяння (дії чи бездіяльності), що заподіює чи створює загрозу заподіяння шкоди об`єкту кримінального правопорушення.

Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК може наставати кримінальна відповідальність (ч. 1 ст. 18 КК, див. постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі №761/37225/20).

Відомості, вказані у цьому вироку в частині складу кримінальних правопорушень, є установленими та доведеними у порядку визначеному КПК.

Судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Для того, щоб встановити направленість умислу, необхідно враховувати зовнішній прояв діяння, який розкриває внутрішній (психічний) його процес, окреслює суб`єктивне ставлення особи до вчинюваних нею дій, які в сукупності з іншими обставинами визначають кримінально-правовий зміст суспільно небезпечного діяння.

За встановлених Судом фактичних обставин, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої, з метою вбивства обрав небезпечний для життя спосіб вчинення злочину - наніс ОСОБА_10 не менше сімнадцяти травматичних впливів невстановленим тупим твердим предметом в область голови, обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок та не менше трьох травматичних дій невстановленим гострим колюче - ріжучим предметом в область шиї ОСОБА_10 , внаслідок яких остання померла на місці, що підтверджуються висновками експерта, протоколами огляду, речовими доказами, показаннями свідків, тобто, доказами, котрим Суд дав оцінку.

Суд констатує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи фізично здоровою людиною, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, безжально, вказаним засобом холоднокровно вбив особу жіночої статі - ОСОБА_10 , причому, яка не створювала для нього ніякої небезпеки, не чинила щодо нього протиправних дій та опору.

За даним кримінальним провадженням Суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, коли він як особа чоловічої статі, фізично здорова, здійснив умисне вбивство ОСОБА_10 , яка є особою жіночої статі, причому обвинувачений завідомо усвідомлював той факт, що він набагато більш фізично розвитий та сильніший ніж потерпіла, та остання, яка знаходилась в стані тяжкого алкогольного сп`яніння, тому, з огляду на викладене, жодної загрози для обвинуваченого не представляла і не могла представляти, не могла чинити опір обвинуваченому.

Суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_4 після скоєння злочину, який не залишився на місці скоєння злочину, не надав медичної або іншої допомоги потерпілій, не викликав «швидку медичну допомогу», не повідомив поліцію, перехожих, інших осіб, навпаки приховав труп ОСОБА_10 , який кинув у сміттєвий бак, з місця скоєння злочину зник.

На думку суду така поведінка обвинуваченого свідчила про небажання ОСОБА_4 бути викритим у скоєнні злочину.

Сукупність наведених доказів, що були безпосередньо досліджені судом є достатньою та підтверджує правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , стосовно доведеності винуватості останнього в умисному вбивстві ОСОБА_10 .

Ці докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо належності, допустимості, достовірності.

Всі докази подані Суду стороною обвинувачення взагалі, переконливо свідчать про наявність у діяннях обвинуваченого об`єктивної сторони інкримінованих злочинів.

З огляду на викладене, досліджені Судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і Суд, оцінюючи докази, вважає, що ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння - дії, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини - ОСОБА_10 і бажав її настання, тобто, діяв з прямим умислом на умисне вбивство.

За таких обставин, Суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

- за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю , вчинені групою осіб, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень;

- за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

8. Заходи, які вжиті Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра для дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, Суд звертається до припису ст. 28 КПК України (Розумні строки), яка наголошує:

1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

5. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

6. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Заходи, які вжиті Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра для дотримання розумних строків судового розгляду.

Так, до 15.06.2022року кримінальне провадження № 0000238 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, знаходилося у провадженні суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області та під час досудового розслідування слідчим суддею - обвинуваченому ОСОБА_4 , який був оголошений у розшук за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

15.06.2022 на підставі ст. 35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Тобто, до передачі справи відносно ОСОБА_4 Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська та розподілу справи головуючому судді ОСОБА_1 , судовий розгляд справи здійснював Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Крім того, на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2023 року, дотримуючись вимоги ч. 1 ст. 23 КПК України, з огляду на те, що відсутня будь яка технічна можливість одночасно здійснити судове засідання в режимі відеоконференції з дослідженням доказів шляхом відтворення-перегляду дисків з відеозаписами слідчих дій, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 , Судом було вирішено питання про перевід (етапування) обвинуваченого ОСОБА_4 з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для дослідження доказів - дисків з відеозаписами слідчих дій та інших доказів, з одночасним викликом у судове засідання учасників судового провадження в зал судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Під час судового розгляду кримінального провадження в Амур-Нижньодніпровськом районом суді міста Дніпропетровська обвинувачений ОСОБА_4 дав показання суду про незаконні методи ведення слідства та можливу фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим 27 грудня 2023 року на стадії судових дебатів прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про надання доручення Державному бюро розслідувань здійснити досудове розслідування щодо можливого скоєння злочинів, вчинених працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про які повідомив ОСОБА_4 в своїх показаннях суду.

Клопотання прокурора підтримали обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники, які вважали, що клопотання підлягає безумовному задоволенню.

27 грудня 2023 року судом задоволено клопотання прокурора - відновлено з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірка їх доказами, та ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року доручено Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (вулиця Гоголя, буд. 25, м. Полтава, 36000), який поширює свою діяльність на Харківську область, перевірити заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, та який утримується під вартою у Державній установі виконання покарань (№4) управління Державної пенітенціарної служби України, щодо можливого скоєння злочинів, вчинених працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про які повідомив ОСОБА_4 в своїх показаннях суду, крім того, незаконних методів ведення слідства, а також про можливу фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні №0000238, та про результати такої перевірки повідомити суд, прокурора і ОСОБА_4 .

На виконання вказаної ували суду від 27 грудня 2023 року - Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Полтаві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Разом з цим, незважаючи на багаточисельні звернення головуючого судді ОСОБА_1 до слідчого Державного бюро розслідування, а саме від: 27.12.2023 року, 30.01.2024 року, 19.02.2024 року, 14.03.2024 року, 10.04.2024 року, 25.04.2025 року, 21.05.2024 року, 11.06.2024 року, 27.06.2024 року, 15.10.2024 року, 03.12.2024 року, 03.02.2025 року, 11.04.2025 року, 21.04.2025 року, 20.05.2025 року, головуючим суддею були отримані ідентичні, фактично формальні, відповіді, що до теперішнього часу триває досудове розслідування, тому, ухвала суду від 27 грудня 2023 року залишилася не виконаною до 30 травня 2025 року, після письмового звернення головуючого судді до керівника центрального органу Державного бюро розслідувань.

Слід зазначити, що Верховний Суд в своїй постанові від 06.11.2018 по справі № 567/513/16-к дійшов наступного висновку: виходячи із положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011). Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Таким чином, Верховний Суд наголосив, що суд повинен забезпечити проведення відповідної перевірки заяви особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в установлений законом спосіб, тобто, отримати відповідне рішення компетентного органу досудового розслідування, оскільки результати такого рішення суд має врахувати у своєму рішенні яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження.

Не прийняття тривалого часу рішення слідчим ДБР послугувало підставою для письмового звернення головуючого судді до Директора Державного бюро розслідування ОСОБА_77 (24.02.2025 року), в якому викладені вище зазначені обставини невиконання судового рішення тапрохання взяти під особистий контроль виконання слідчими судового рішення - ухвали суду від 27.12.2023 року.

30.05.2025 року слідчим Державного бюро розслідувань, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні працівників поліції складу кримінального правопорушення.

Однак, після закінчення судових дебатів прокурор звернувся 10 липня 2025 року до суду з клопотанням про відновлення судового розгляду для огляду речових доказів, що судом було задоволено, а після завершення в той же день огляду речових доказів, враховуючи позицію сторони захисту, яка під час судових дебатів латентне висловила клопотання про призначення судово-медичної експертизи, прокурор звернувся до суду з клопотанням про призначення комплексної судово-медичної експертизи, яке, також, було задоволено судом.

9. Призначення покарання.

9.1. Суд виходить з того, що покарання - це захід державного примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому кримінальним законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […]має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому Суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства», рішення від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені у статті 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють Суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа "Довженко проти України") зазначає лише про необхідність оцінювання представниками судових органів визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням рішення в процесуальному документі суду.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання для досягнення його цілей, визначених у статті 50 КК.

Правова позиція щодо дотримання справедливості висловлена в рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 січня 2024 року (справа № 683/694/20, провадження № 51-3591кмо23) кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

З огляду на викладене справедливість розглядається як рівновага між злочином і наслідками для особи, що вчинила це діяння, тобто між поганим вчинком і покаранням.

Таким чином, на несправедливість покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватися під час призначення покарання.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Для вибору такого покарання Суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

9.2. Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, з середньотехнічною освітою, не одружений, дітей не має, пенсіонер, інвалід ІІ групи, зареєстрований та проживаючий разом матір`ю похилого віку за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, в минулому звільнений з строкової військової служби за станом здоров`я, характеризувався за місцем проживання задовільно, скарг від мешканців на надходило, правила проживання не порушував, не перебував на обліку лікаря нарколога, перебував на обліку лікаря психіатра з 1984 року. (т. 4 а.с. 125-143)

9.3. Призначаючи покарання Суд враховує, що обставиною яка пом`якшує покарання можливо визнати відсутність у ОСОБА_4 непогашених та не знятих судимостей, що кореспондується з приписом частини 2 статті 66 КК України.

Обставини які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 . Судом не встановлено.

9.4. Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).

Судом враховується, що в розумінні Кримінального кодексу України ОСОБА_4 скоїв за двома складами кримінальних правопорушень - умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи - умисне вбивство (ч. 1 ст. 115 КК України) та умисний тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності (ч. 4 ст. 296 КК України) - хуліганство з особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, причому за ч. 1 ст. 115 КК України, вважається найбільш небезпечним, найтяжчим насильницьким злочином, оскільки посягає на життя особи.

Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України полягає у тому, що під час вчинення злочину відбувається свідоме посягання на життя іншої людини. Наслідок у вигляді смерті не має зворотного характеру, оскільки шкода, заподіяна потерпілій особі, не може бути усунена, що унеможливлює її відшкодування або компенсацію потерпілому чимось іншим. Бажання особи заподіяти смерть іншій людини грубо ігнорується її природне, а тому невідчужуване право на найцінніше благо - життя.

Призначаючи покарання, Суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

9.5. За даним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у інкримінованих злочинах не визнав та не сприяв у повному розкритті злочинів.

Суд констатує той факт, що ОСОБА_4 у скоєному не розкаявся, тобто не проявив щирої волі змінити свою поведінку, не висловив почуття жалю, сорому або обтяжливості, не продемонстрував готовність внести зміни в своє життя у зв`язку із скоєнням кримінальних правопорушень, не вибачився перед потерпілими.

Встановлені Судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 злочинів, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, і є особою зухвалою та схильною до вчинення умисних злочинів.

Тільки як констатація факту, Суд зауважує, що обставиною, яка виключно характеризує особу обвинуваченого та не є обставиною, яка обтяжує покарання у розумінні ст. 67 КК України, є те, що ОСОБА_4 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, вчинив умисний особливо тяжкий злочин відносно особи жіночої статі, які уразливіші у конфліктних ситуаціях, під час не передбачуваного нападу чи застосування насильства, що у даному випадку підкреслює виключну цинічність дій обвинуваченого.

9.6. На підставі вище викладеного обґрунтування, також, виключну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_4 для суспільства, Суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправленняОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді певного строку позбавлення волі як за ч. 1 ст. 115 КК України так і за ч. 4 ст. 296 КК України.

Суд вважає, що підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Із цих же підстав Суд не вбачає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченим покарання більш м`яке ніж передбачене законом або звільнитивід відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

10. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину (тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років).

Інкримінований ОСОБА_78 злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тому такий злочин відноситься до тяжкого злочину.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, - 08.12.2004 року, тому він, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, підлягає звільненню від призначеного за даним вироком покарання, у пред`явленому за ч. 4 ст. 296 КК України обвинуваченні, у виді 6 (шести) років позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, Суд враховує відсутність обставин, що порушують їх перебіг визначених частинами 2 - 4 ст. 49 КК України.

Також, Суд враховує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто, Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою.

При цьому, Суд враховує, що під час судового розгляду кримінального провадження, Судом роз`яснювалося обвинуваченому ОСОБА_4 його право бути звільненим від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та закриття кримінального провадження але обвинувачений проти такого рішення заперечував, не погодився, наполягав на своєї невинуватості у скоєнні вказаного злочину.

В подальшому ОСОБА_4 та його захисники не зверталися до Суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та закриття кримінального провадження.

11. Цивільний позов.

Потерпіла ОСОБА_79 , вона ж цивільний позивач, пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16486, 00 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, який просила задовольнити та стягнути з обвинуваченого вказану суму.

Прокурор підтримав цивільній позов потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 , він же цивільний відповідач, позовні вимоги не визнав.

Суд вважає, що є наявність правових підстав для повного задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_80 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 128 КПК України,особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Так, згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами... можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачці моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

Крім того, у даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Встановлено, що у зв`язку з скоєнням кримінальних правопорушень, потерпіла ОСОБА_79 зазнала матеріальної шкоди, що підтверджено письмовими доказами, душевних переживань та страждань. При цьому, вона зазнала моральних страждань та перебувала певний період часу у стресовому стані, оскільки безповоротно втратила рідну, близьку людину. У цьому випадку, з огляду на вимоги розумності і справедливості, розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати ОСОБА_81 , на думку Суду, повинен становити 50000 гривень з обвинуваченого, тобто, у межах вимоги, заявленої потерпілою.

Визначений Судом розмір відшкодування не перевищує відповідних засад розумності, виваженості та справедливості, визначених згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відтак, зазначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку Суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілої - з іншого.

Отже, враховуючи принцип виваженості та розумності, фактичні обставини, при яких цивільному позивачу було завдано матеріальної шкоди та моральні страждання, перенесені потерпілою внаслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, переживання потерпілої ОСОБА_80 та емоційне навантаження, що негативно вплинули на психологічний та емоційний стан, при цьому, враховуючи розмір суми, яку необхідно стягнути з обвинуваченого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди у розмірі 16486, 00 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, тому Суд вважає, що розмір відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди підлягає повному задоволенню обвинуваченим, завданої в результаті вчинення останнім протиправних дій, а також наявністю передбачених законом підстав для її відшкодування, які передбачені ст.ст. 11,16, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України.

12. Інші питання, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

12.1. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки особлива тяжкість та велика суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, дають підстави вважати можливими ухилення від суду та перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

12.2. Початок строку відбування покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 02.09.2019 року (т. 4 а.с. 53, 144).

12.3. Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, Суд враховує наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2019 року накладено арешт майна на:

- чоловічі шорти сіро - зеленого кольору з навісними кишенями по боках та позаду, на яких маються сліди РБК;

- чоловічу сорочку білого кольору з візерунком фіолетового кольору та кишенями по боках, на якій маються сліди РБК та в яких ОСОБА_4 був в момент вбивства ОСОБА_10 ;

- чоловічу сорочку сірого кольору у темну сітку (клітину);

- мобільний телефон марки «VERICO» моделі «А182», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім - карту мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_4 ;

- розкладний металевий ніж з написом «НОМЕР_11».(т. 4 а.с. 27-28).

Суд вважає, що з огляду на припис ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна на речові докази, якій накладено зазначеною ухвалою слідчого судді від 03.09.2019 року.

12.4. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Пункт 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України передбачає, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За даним кримінальним провадженням витрати на залучення експертів та проведення експертиз складають:

- висновок експерта №9/851СЕ-19 від 15.11.2019 року - 14940,84 грн. (т. 4 а.с. 111);

- висновок експерта №9/1160СЕ-19 від 28.12.2019 року - 1804,42 грн. (т. 4 а.с. 124)

З урахуванням викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів та проведення зазначених експертиз у загальній сумі 16745, 26 грн.

12.5. За даним кримінальним провадженням долю речових доказів вирішити відповідно до вимоги ст. 100 КПК України.

13. Щодо проголошення вироку.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення (узгоджується з правовою позицією, яка викладена 13 вересня 2023 року у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду, справа № 638/4224/22, провадження № 51-2372 км 23).

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 100, ч. 2 ст. 124, ч.1 ст. 256, ч. 15 ст. 615 КПК України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому за ч. 1 ст. 115 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому за ч. 4 ст. 296 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання - 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у пред`явленому за ч. 4 ст. 296 КК України обвинуваченні, звільнити ОСОБА_4 від призначеного за даним вироком покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , обчислювати з 02.09.2019 року.

Цивільні позов задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_82 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16486,00 грн (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 з на користь держави витрати на залучення експертів та проведення експертиз:

- висновок експерта №9/851СЕ-19 від 15.11.2019 року - 14940,84 грн.;

- висновок експерта №9/1160СЕ-19 від 28.12.2019 року - 1804,42 грн,

всього у загальній сумі 16745, 26 грн.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2019 року на:

- чоловічі шорти сіро - зеленого кольору з навісними кишенями по боках та позаду, на яких маються сліди РБК;

- чоловічу сорочку білого кольору з візерунком фіолетового кольору та кишенями по боках, на якій маються сліди РБК та в яких ОСОБА_4 був в момент вбивства ОСОБА_10 ;

- чоловічу сорочку сірого кольору у темну сітку (клітину);

- розкладний металевий ніж з написом «НОМЕР_11».

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному проваджені, після набрання вироком законної сили:

- чоловічі шорти сіро - зеленого кольору з навісними кишенями по боках та позаду, на яких маються сліди РБК;

- чоловічу сорочку білого кольору з візерунком фіолетового кольору та кишенями по боках, на якій маються сліди РБК та в яких ОСОБА_4 був в момент вбивства ОСОБА_10 ;

- чоловічу сорочку сірого кольору у темну сітку (клітину);

- розкладний металевий ніж з написом «НОМЕР_11,

- ніж кустарного виробництва та піхви до ножа,

- квитанції про оплату комунальних послуг, чеки, сім - карту, пластикову картку (бонусний рахунок), які упаковано в паперовий конверт № 1;

- фрагмент волосся з лівої ноги трупа ОСОБА_10 , який упаковано в паперовий конверт №2;

- пару жіночих босоніжок, які упаковано в паперовий конверт № 1;

- недопалок цигарки «МАРВЕЛ», який упаковано в паперовий конверт № 2;

- зразок РБК, який упаковано в паперовий конверт № 3;

- недопалок цигарки «PARKER and SIMPSON», який упаковано в паперовий конверт №4;

- зразки РБК, які упаковано в паперові конверти № 6; 7; 8;

- фрагмент прозорого скла зі слідами РБК, який упаковано в паперовий конверт;

- сліди РБК, вилучені на марлевий тампон, які упаковано в паперові конверти № 1; 2; 3; 4;

- жіночу косметичку фіолетового кольору на застібці, в якій маються предмети жіночої гігієни, 4 пігулки «пробіотік», 5 пігулок «стрептоцид», 6 пігулок «фуроселід», краплі «евкабал», 2 помади, одна ампула «лідокаїну», які упаковано в паперовий конверт;

- жіночу сукню з трупу ОСОБА_10 , яку упаковано в паперову коробку;

- жіночі труси, які упаковано в паперовий конверт;

- бюстгальтер, який упаковано в паперовий конверт;

- три марлеві тампони зі зразком крові ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта;

- три марлеві тампони зі зразком крові підозрюваного ОСОБА_4 , які поміщено по паперового конверта;

- чоловічі капці за слідами РБК, які поміщено до паперової коробки;

- три кухонних ножа, які поміщено до паперового конверта, - знищити.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили:

1) мобільний телефон марки «VERICO» моделі «А182», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім - карту мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_4 ,

- куртку чоловічу шкіряну,

- пенсійне посвідчення ОСОБА_4 , - повернути ОСОБА_4 ;

2) годинник «Guardo» із зап`ястка лівої руки трупа ОСОБА_10 , який упаковано в паперовий конверт № 3,

- мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 4х» в корпусі рожевого кольору, ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ»: НОМЕР_7 , в якому встановлено сім - карту № НОМЕР_8 ,

- мобільний телефон в комплекті з прозорим полімерним чохлом,

- жіночій браслет, який упаковано в паперовий конверт № 9,

- жіночу брошку у формі оленя, яку упаковано в паперовий конверт № 5,

- обручку, яку упаковано в паперовий конверт № 1, - повернути ОСОБА_83 .

Відповідно до ч. 5 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили: DVD-R диск з технічними характеристиками 4,7 Gb до протоколу огляду предметів від 03.09.2019 року; два DVD-R диска з відеозаписом до протоколу обшуку від 03.09.2019 року; DVD-R диск до протоколу про результати аудіо, - відео контролю за особою від 13.11.2019 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок прокурор, обвинувачений, захисники, потерпілі, можуть подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

28.08.2025