Справа № 508/355/25
Номер провадження 1-кп/508/32/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року селище Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Миколаївка, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 08.04.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

27.09.2022 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі. 08.10.2024 Арбузинським районним судом Миколаївської області звільнений від відбування покарання умовно достроково терміном на 10 місяців 25 днів невідбутого строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є подружжям з 10.05.2002 та спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом тривалого часу ОСОБА_7 перебуваючи за адресою спільного проживання, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно ОСОБА_9 .

Так, 19.11.2024 о 19:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_9 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою.

У продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього психологічного насильства, 16.01.2025 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.

19.11.2024 і 16.01.2025 ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаними фактами.

У подальшому, 07.04.2025, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_9 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за спільним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знову вчинив сварку із ОСОБА_9 , у ході якої кулаком правої руки ударив останню у груди, що не спричинило тілесних ушкоджень та ображав її грубою нецензурною лайкою, вчинивши своїми діями домашнє насильство.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_7 , з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, призвели до психологічних страждань ОСОБА_9 , погіршення якості її життя, що виразилось у зміні в психоемоційному стані та соціальному функціонуванні.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

ОСОБА_7 в судовому засіданні 25.06.2025 свою вину визнав, надав наступні покази.

Повідомив, що він разом з сім`єю (дружина ОСОБА_9 та їх 6 дітей) мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї дружини.

07 квітня 2025 року ввечері, повернувшись додому, через ревнощі влаштував сварку з дружиною ОСОБА_9 . В ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, та вдарив її кулаком у груди. В цей момент перебував у нетверезому стані.

Зазначав, що розкаюється у вчиненому, за свій вчинок попросив пробачення у дружини, просив не застосовувати до нього суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що всією сім`єю (чоловік ОСОБА_7 та їх 6 дітей) проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначала, що її чоловік влаштовував сварки, через що вона зверталася з відповідними заявами до поліції. Під час сварок ображав її, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

07 квітня 2025 року ввечері, її чоловік ОСОБА_7 повернувся додому напідпитку. На ґрунті ревнощів влаштував сварку, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, та вдарив її кулаком у груди.

Зараз змінили місце проживання, та мешкають в АДРЕСА_2 . З цього часу у них змінилися стосунки, чоловік попросив у неї пробачення за подію, яка відбулася 07.04.2025. Просила суворо не карати чоловіка, оскільки їй буде важко самій з дітьми.

Також, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду:

-заявою ОСОБА_9 від 07.04.2025;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 010833 від 19.11.2024 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якого 19.11.2024 року о 19 годині в с. Олексіївка по вул. Молодіжна ОСОБА_7 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу дружини ОСОБА_9 ;

-копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 228783 від 19.11.2024, згідно якого ОСОБА_7 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_9 строком на 5 діб;

-копією постанови Миколаївського районного суду Одеської області у справі № 508/994/24 від 03.12.2024, згідно якої ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007227 від 16.01.2024 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якого 16.01.2024 року о 19 годині в с. Олексіївка по вул. Молодіжна ОСОБА_7 висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу дружини ОСОБА_9 ;

-копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 457032 від 16.01.2025, згідно якого ОСОБА_7 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_9 строком на 10 діб;

-копією постанови Миколаївського районного суду Одеської області у справі № 508/65/25 від 22.01.2025, згідно якої ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт;

-висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи за № 306 від 29.04.2025, згідно якого: ситуація, що досліджуєтьсмя, є психотравмувальною для потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї правопорушення; потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у сімейних відносинах, завдано систематичне психологічне та фізичне насильство, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя в результаті неправомірних дій відносно неї.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно з ст. 84 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Суд також дослідив письмові матеріали кримінального провадження, що подані прокурором, які хоча і не є доказами в розумінні статті 84 КПК України, однак являються процесуальними документами, які характеризують обвинуваченого.

Прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення, визнаши недоцільним їх допит під час судового слідства.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту надано не було.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_7 злочин є нетяжким.

До обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття.

Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; рецидив злочинів.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого. ОСОБА_7 перебуває у шлюбі, має на утриманні 6 дітей, має місце реєстрації та місце постійного проживання, негативну характеристику, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, звільнений від відбування покарання умовно достроково терміном на 10 місяців 25 днів невідбутого строку покарання.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі, з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України.

Тільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арештів майна суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Зважаючи на призначене покарання та поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Таким чином, призначення покарання у виді обмеження волі, без звільнення від відбування покарання з випробуванням, не є перешкодою для застосування обмежувальних заходів, а законом про кримінальну відповідальність встановлені виняткові випадки, за наявності яких судом такі заходи можуть не застосовуватися.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

У даному випадку, відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3ст. 91-1 КК України суд застосувує до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 27.09.2022, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався, до вступу вироку в законну силу не обирати.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, на строк 1 місяць.

Документи надані сторонами кримінального провадження - залишити в матеріалах судового провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст вироку складено 26.06.2025.

Суддя ОСОБА_10