Справа № 163/1555/25
Провадження № 1-кс/163/339/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року місто Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000311 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який 27.06.2024 самовільно залишив частину, раніше судимого,

в с т а н о в и в :

Клопотання слідча обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000311 за ознаками ч.2 ст. 345 КК України встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за вчинення злочину пов`язаного з домашнім насильством, судимість за який, згідно ст. 89 КК України не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, 12 липня 2025 року, близько 19 год. 01 хв., ОСОБА_5 знаходячись на подвір`ї власного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , під час оформлення відносно нього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дільничним офіцером поліції ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , який згідно з ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу і на якого згідно ст.ст. 23, 31, 45 Закону України "Про Національну поліцію" покладено обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, а в разі невиконання законних вимог застосовувати заходи примусу, виконуючи покладені на нього службові обов`язки під час несення служби, розуміючи, що перед ним стоїть працівник поліції, який перебував у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення, споряджений спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та засобами зв`язку, перебуває на службі та виконують свої службові обов`язки, з метою перешкодити працівникам поліції виконувати службові обов`язки та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс дільничному офіцеру поліції ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у підборіддя, у результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової оболонки верхньої губи справа, у результаті чого умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження.

Слідча вважає наявними передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, через що з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, вважає застосування більш м`якого запобіжного заходу таким, що не забезпечить запобігання цим ризиками.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, вказавши, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 скористався правом зберігати мовчання.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження по вказаних у клопотанні фактах зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 липня 2025 року за № 0000311 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.345 КК України.

В порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий о 19:02 годині 12 липня 2025 року.

Порушень процесуального закону при затриманні ОСОБА_5 не встановлено, сторона захисту про такі порушення заяв не зробила.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оголошене ОСОБА_5 13 липня 2025 року.

Обґрунтованість підозри підтверджена протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , висновком експерта СМЕ №10 від 13.07.2025, іншими зібраними доказами в їх сукупності та логічному взаємозв`язку.

Оголошена підозра як для стороннього об`єктивного спостерігача не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана прийнятною та обґрунтованою, що в будь-якому випадку наперед не свідчить про винуватість особи.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засіданні підтверджено з таких підстав.

Можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що інкримінований злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років і тяжкість такого покарання може спонукати підозрюваного до втечі з місця проживання. Разом з тим, правильним видається те, що підозрюваний проживає біля державного кордону України і не виключені спроби залишити ним межі території України незаконними шляхами.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де Суд визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу).

Можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні доводиться тим, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою ОСОБА_5 вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити на потерпілого, свідків та експертів, незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення. З цього приводу слід врахувати, що ОСОБА_5 відоме місце несення служби потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , відоме місце проживання інших свідків у даному кримінальному провадженні, так як усі являються жителями м. Любомль, окрім того свідок ОСОБА_10 є його матір`ю, із якою вони проживають спільно в одному будинку і щодо якої підозрюваний неодноразово чинив домашнє насильство.

Також ОСОБА_5 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення злочину, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

ОСОБА_5 будучи судимий, останній раз за вироком Любомльського районного суду від 20.12.2024 року за ст. 126-1 КК України з призначенням покарання 2 роки пробаційного нагляду, з високою вірогідністю може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний відповідно до бази ІКС ІПНП неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності впродовж року до вчинення інкримінованого правопорушення, в провадженні органу досудового розслідування є два кримінальних провадження в якому фігурую ОСОБА_5 , що свідчить про те що останній вперто та цілеспрямовано не бажає стати на шлях виправлення та перевиховання, грубо ігнорує встановлені у суспільстві норми і правила, що дає підстави вважати, що він і надалі продовжить свою злочинну діяльність. Окрім того, ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за вчинення злочину пов`язаного з домашнім насильством, судимість за який, згідно ст. 89 КК України не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин, відтак наявність не погашеної судимості не вплинуло на його поведінку та не стало перешкодою до вчинення нового злочину.

Крім цього, через невеликі строки з часу події правопорушення та для встановлення можливої причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення всі необхідні і достатні слідчі дії ще не проведені, а досудове слідство лише розпочате і триває.

За таких обставин та з огляду на повідомлену підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади і тяжкість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , наявними підстави застосувати щодо підозрюваного запропонований слідчим запобіжний захід, оскільки на цій стадії досудового розслідування інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Зважаючи на зміст оголошеної ОСОБА_5 підозри і правову кваліфікацію його діяння, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України встановлено підстави визначити підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст.183, 195, 196, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 вересня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 19:02 години 12 липня 2025 року.

На підставі ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному цією ухвалою, на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області № UA0002504 в ДКСУ міста Київ (МФО 820172, ), та надати суду документ, що підтверджує таке внесення.

В разі внесення застави відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись на виклик слідчого, прокурора або суду у попередньо визначений час, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду із населеного пункту, в якому він буде проживати відповідно до визначених прокурором або слідчим умов;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим в цьому кримінальному провадженні.

В разі внесення застави строк дії цих обов`язків визначити до 09 вересня 2025 року включно.

У випадку внесення застави та після проведення відповідної перевірки уповноважена службова особа установи попереднього ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю Любомльського районного суду Волинської області.

В такому випадку з моменту звільнення підозрюваного з-під варти він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і зобов`язаний виконувати покладені на нього цією ухвалою в порядку ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному і прокурору негайно після проведення судового засідання.

Копію ухвали передати для виконання відділенню поліції № 1 Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1