Справа № 277/828/25
УХВАЛА

"09" липня 2025 р. с-ще Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 04.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна

В С Т А Н О В И В:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон «РОСО С65», якого було вилучено під час ОМП від 04.07.2025 року, який є речовим доказом в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в ніч з 15.06.2025 року на 16.06.2025 року невідома особа з приміщення літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрала мобільний телефон «РОСО С65», який належить ОСОБА_5 , який вона там залишила, чим завдала збитку потерпілій.

З метою огляду місця вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення слідів його вчинення, вилучення речових доказів, їх збереження 04.07.2025 року по вул. Івана Каденюка в селищі Ємільчине Звягельського району Житомирської області було проведено ОМП, під час якого в присутнього громадянина ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено, мобільний телефон «РОСО С65», якого останній добровільно видав та якого було вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

Під час проведення вказаного огляду місця події ОСОБА_6 пояснив, що добровільно видає майно, а саме мобільний телефон «РОСО С65», якого він придбав у ОСОБА_7 , про що написав власноручно заяву.

04.07.2025 вказаний мобільний телефон «РОСО С65», визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що з вилученим майном необхідно провести ряд слідчих дій, а зокрема проведення судових експертиз та з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки на ньому можуть зберігатись сліди кримінального правопорушення та міститись інші відомості, які можуть бути використані, як докази по даному кримінальному провадженню, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказаний автомобіль у формі тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування цим майном.

Слідчий в судове засідання не з`явилась.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, що додані до клопотання і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що є передбаченні законом підстави для задоволення даного клопотання слідчого, виходячи з таких підстав.

04.07.2025 року внесено відомості до ЄРДР за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме про те, що в ніч з 15.06.2025 року на 16.06.2025 року невідома особа з приміщення літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрала мобільний телефон «РОСО С65», який належить ОСОБА_5 , який вона там залишила, чим завдала збитку потерпілій.

Згідно протоколу огляду місця події від 04.07.2025 року узбіччя автодороги по вул. Івана Каденюка в с-щі Ємільчине Звягельського району, де знаходився ОСОБА_6 , який в присутності понятих добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «РОСО С65» та вказав, що даний телефон він придбав у ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.07.2025 року мобільний телефон «РОСО С65» визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 04.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «РОСО С65», якого було вилучено під час ОМП від 04.07.2025 року та який є речовим доказом в кримінальному провадженні, шляхом тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування цим майном.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1