Провадження № 1-кп/750/196/25
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про визнання очевидно недопустимим доказу в кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст.332, ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.114-1, ч. 3 ст.332, ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказу - протоколу обшуку від 15.02.2024, проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 , оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме обвшук проведений без захисника, тобто з порушенням права ОСОБА_5 на захист. Також захисник вказав, що обшук проводився оперуповноваженими, а не слідчими, понятим не були роз`яснені їх права.

Обвинувачений ОСОБА_5 дане клопотання підтримав. Вказав, що на його прохання почекати захисника ніхто не відреагував.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника. Вказав, що право на захист не було порушено, оскільки перед початком обшуку ОСОБА_5 було роз`яснено право на захисника, проте він цим правом не скористався. Щодо понятих, то права їм могли бути роз`яснені перед початком слідчої дії, оскільки вони залучаються саме до проведення обшуку.

Інші учасники клопотання підтримали.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

На час розгляду даного клопотання конкретних ознак очевидної недопустимості доказу судом не встановлено.

Положеннями ч.2, 3 ст. 237 КПК України передбачено, що крім того, оцінка судом законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих слідчим чи прокурором рішень виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, наведені у клопотанні захисника підлягають дослідженню та оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

Керуючись ст. 89, 331, 350, 358, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про визнання очевидно недопустимим доказом протоколу обшуку від 15.02.2024 відмовити.

Вирішити питання недопустимості вказаного доказу в порядку, визначеному ст. 89 КПК України, з урахуванням всіх досліджених судом доказів в нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1