Єдиний унікальний номер № 333/6259/25
Провадження № 1-кс/333/1587/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, яке 15.02.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001362, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 0.1509 га, кадастровий номер :06:001:0396, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230.

Слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігти можливості його відчуження.

Прокурор, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання слідчого без його участі. Просить клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт вказаного майна, було розглянуто без повідомлення власника майна, що відповідає положенню ч.2 ст.172 КПК України.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора та власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді лісничого Семенівського лісництва зазначеного ДП «Мелітопольський лісгосп», використовуючи теоретичні знання і практичні навички, отримані в Україні, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Мелітопольського району та інших населених пунктів Запорізької області, та усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області, зокрема на території Мелітопольського району, системи органів державної влади рф, у тому числі «правоохоронної», з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно наприкінці березня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе), надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та почав надавати допомогу окупаційній адміністрації рф, здійснюючи нагляд за користуванням ресурсами від імені та в інтересах ворога.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій збройними силами країни-агресора російської федерації, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу лісничим Семенівського лісництва ДП «Мелітопольський лісгосп», діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду представникам країни-агресора російської федерації на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного органу «Государственное предприятие «Мелитопольское лесное хозяйство» (мова оригіналу) окупаційної адміністрації рф.

В подальшому, ОСОБА_5 працюючи в органі: «Государственное предприятие «Мелитопольское лесное хозяйство» (мова оригіналу) окупаційної адміністрації рф на посаді лісничого, добровільно виконував вказівки і розпорядження керівників від імені та в інтересах окупаційної адміністрації рф, здійснював схиляння до співпраці у зазначеному створеному окупантами органі, був включений у штаб лісогосподарського підприємства із підпорядкуванням окупаційній адміністрації рф, а також приймав участь у постачанні будівельними матеріалами (бревнами) воєнізованим формуванням, що приймають участь у «Специальной военной операции» (мова оригіналу) на тимчасово окупованій території Запорізької області, зокрема на території Семенівської територіальної громади, у сукупності своїми діями завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

27.10.2023 слідчим за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке було вручено захиснику 02.11.2023 в порядку передбаченому КПК України (а.с.145-158).

Санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років, або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 351125090 від 19 жовтня 2023 року, підозрюваний ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником нерухомого майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер :06:001:0396, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230 (а.с.141-142).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, оскільки це необхідно для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігти можливості його відчуження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 0.1509 га, кадастровий номер :06:001:0396, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230, з обмеженням його власника права розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1