Справа№ 953/4904/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, який має повну середню освіту, неодружений, має малолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, перебуває на посаді командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , раніше несудимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 203 (по стройовій частині) від 15.07.2024 молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової часини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.07.2024 №145-РС на посаду головний сержант командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС100975А/182, що з 15.07.2024 справи та посаду головного сержанта командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) головний сержант ОСОБА_3 як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Однак, ОСОБА_3 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів вчинив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту за наступних обставин.
04.12.2024 близько о 13:00 ОСОБА_3 , перебуваючи адресою: м. Харків, вул. Гарібальді, знайшов зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, після чого у останнього винник намір на зберігання психотропної речовини - «PVP», для власного вживання без мети збуту. З цією метою ОСОБА_3 , побачивши зіп-пакет, реалізуючи свій злочинний умисел, підняв з землі зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що є небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP», тим самим придбав, та поклав до правої внутрішньої кишені пальта, одягненого на ньому, тим самим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання, умисно, незаконно придбав та почав зберігати вказану психотропну речовину для особистого вживання без мети збуту.
04.12.2024 о 13:27 ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Харків, вул. Вінніченко, 2, де працівниками УПП в Харківській області ДПП відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», ст. 23, 24, 32 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено вказаного чоловіка на блок-посту та на запитання працівників поліції щодо наявності у ОСОБА_3 заборонених предметів або речовин, останній повідомив, що має при собі зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що є небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP», маса PVP в складі речовини становить: 1,1020 грам, який ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав та зберігав з метою власного вживання.
Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
В обвинувальному акту міститься клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_6 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_5 , враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Високий Харківського району Харківської області, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, має малолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, перебуває на посаді командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 77, 79-87, 97, 100, 101).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу або виправних робіт, або арешт, або обмеження волі.
Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який, як встановлено вище, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є військовослужбовцем, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав покарання, визначене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді арешту, суд вважає занадто суворими.
Згідно ч. 2 ст. 57 КК України, виправні роботи не застосовуються до військовослужбовців.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до військовослужбовців строкової служби.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
Речовий доказ оглянутий полімерний пакет 23.12.2024, який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1