Провадження № 1-кс/369/2199/25
УХВАЛА

20.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000293 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернулася слідча, в якій просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі - арештному домі «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.09.2025 включно.

В обґрунтування вимог клопотання слідча посилалася на те, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 18.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2025 близько 20 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки між ним та його дружиною ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті останній, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кухонним ножем наніс ОСОБА_7 не менше десяти ударів в область голови та шиї, після чого дерев`яною киянкою наніс близько 15 ударів по голові та шиї потерпілої, не зупиняючись на вчиненому взяв до рук сокиру, лезом якої наніс ще не менше двох ударів в область голови останньої.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_7 загинула на місці.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 493 від 19.07.2025 у ОСОБА_7 виявлено рубані рани голови, колото різані поранення грудей та живота.

18.07.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.07.2025 у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піщана Золотоношського району Черкаської області, українець, громадянин України, із вищою освітою, пенсіонер, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлене правопорушення від 18.07.2025, протоколом огляду місця події від 18.07.2025, протоколом огляду трупа від 19.07.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.07.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.07.2025, лікарським свідоцтвом про смерть № 493 від 19.07.2025, протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 19.07.2025, іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 , не будучи ізольованим від суспільства, усвідомлюючи можливість реального покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі. При цьому, знаючи про міру покарання, яка йому загрожує, ОСОБА_4 може ухилятись від слідства та суду, оскільки у нього немає міцних соціальних зв`язків, він є пенсіонерам, проживав з загиблою дружиною, та осіб, які були б на його утриманні він немає. Окрім цього, ОСОБА_4 є пенсіонером та особою непризивного віку, у зв`язку з чим останній може без перешкоди перетнути державний кордон та залишити у будь-який час територію України.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, сторона обвинувачення приходить до такого.

З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий шляхом вмовляння, переконання щодо зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання, або надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання щодо створення йому псевдо алібі для уникнення відповідальності.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є наявність достатніх обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, оцінюючи вказані ризики з позиції ЄСПЛ, слід зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у період дії воєнного стану, тобто в період, коли наша держава переживає надскладні часи, дії, в яких підозрюється останній, дестабілізують суспільні відносини в державі та призводять до неспроможності населення належно протистояти агресору.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є людиною похилого віку, страждає на певні хронічні захворювання, раніше судимим не був, а отже не є схильним до вчинення злочинів, має постійне місце проживання. В зв`язку з чим сторона захисту просила не обирати запобіжний захід у виді з тримання під вартою, а обмежтися домашнім арештом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування. Своєю чергою судом не встановлено наявність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного, наявність в нього захворювань, які б змогли запобігти ризику переховування від досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, саме продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000293 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту фактичного затримання 18 липня 2025 року о 21 год 20 хв, - до 15 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 21 липня 2025 року

Слідчий суддя ОСОБА_1