Справа № 308/431/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , захисників адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяви захисників - адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про відвід головуючого судді, про відвід членів колегії суддів, у кримінальному провадженні № 0000298, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023,

встановила:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000298, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Захисник адвокат ОСОБА_16 23.07.2025 подав клопотання про відвід головуючого судді та клопотання про відвід колегії суддів.

Заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_1 мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_12 перебуває під вартою без визначення застави більше 15 місяців.

30.06.2025 захисником в інтересах ОСОБА_12 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглядається протягом трьох днів. Вказує, що у клопотанні заявник просив у разі необхідності змінити склад суду для розгляду поданого клопотання.

Суддя ОСОБА_1 формально призначила судове засідання, однак, через те, що один з членів колегії перебував у відпустці, вона не подала подання для зміни такого судді, а судове засідання не відбулося через бездіяльність такого судді, чим було порушено право ОСОБА_12 на перегляд дії запобіжного заходу.

Вважає, що у даному випадку наявні підстави для відводу головуючого судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України у зв`язку з наявністю інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Клопотання про відвід колегії суддів мотивує тим, що прокурорами вже понад один рік подаються клопотання з ідентичними ризиками та іншими обґрунтуваннями щодо неможливості визначити ОСОБА_12 розмір застави, як альтернативу тримання під вартою.

Колегія суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виносять ухвали суду за наслідками розгляду даних клопотань і задовольняють такі, без надання оцінки заперечень сторони захисту та ухвал долучених на підтвердження ідентичних мотивів протягом тривалого часу, що свідчить про упередженість та необ`єктивність складу суду відносно ОСОБА_12 .

У судовому засіданні захисник, адвокат ОСОБА_17 , подала клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді цього кримінального провадження, мотивуючи тим, що 16 червня 2025 р. головуючій судді ОСОБА_1 було подане клопотання про зміну запобіжного заходу підзахисному ОСОБА_10 у зв?язку з виключними обставинами - перенесеним ним інфарктом міокарда.

Натомість усно суддя через декілька днів повідомила, що розгляд клопотання, яке відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК України розглядається протягом 3-х днів, не відбудеться у зв?язку з тим, що відсутній склад суду (один з членів колегії перебуває у відпустці).

19 червня 2025 р. судді ОСОБА_1 було подане клопотання про дотримання основоположних прав з проханням подати службову записку керівнику апарату суду для здійснення автоматизованого розподілу з метою визначення члена колегії суду замість вибулого в порядку ч. 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 29 листопада 2024 року №529. До цього часу жодних повідомлень з суду не надходило, суддя не виконала коментованих приписів Положення. Цей факт свідчить про очевидну упередженість суду, що відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України є підставою для відводу складу суду.

Обвинувачені та захисники підтримали подані заяви про відвід головуючого судді та про відвід колегії суддів.

Прокурор вважає заяви про відвід безпідставними, просить залишити їх без задоволення.

Вислухавши доводи захисників, позицію обвинувачених, думку прокурора, суд дійшов висновку про те, що заяви про відвід головуючого судді та про відвід колегії суддів є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Щодо заяв про відвід головуючого судді від розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

Частиною другою цієї статті передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо, зокрема, злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Ухвалою від 11.04.2025 задоволено клопотання обвинувачених про колегіальний розгляд кримінального провадження № 0000298 від 10.10.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 14.04.2025 було визначено Склад колегії суддів для розгляду цього кримінального провадження, а саме суддю ОСОБА_21 та суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою від 30.04.2025 заяву судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_21 про самовідвід від розгляду кримінального провадження задоволено. Матеріали судової справи передано на автоматизований розподіл для визначення іншого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 було визначено нового члена колегії суддю ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.05.2025 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 строком до 60 днів, а саме до 26 липня 2025 року включно, продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_15 до строком до 60 днів, а саме до 26 липня 2025 року включно. Водночас призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні.

16.06.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_17 , звернулася з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 .

Вказане клопотання було призначене до судового розгляду у триденний строк - на 19.06.2025 на 09:30 год., однак судове засідання не відбулося, через перебування одного судді-члена колегії у щорічній основній відпустці.

19.06.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_22 , адвокат ОСОБА_17 , подала до суду клопотання про дотримання основоположних прав, у якому просила визначити іншого суддю замість вибулого для розгляду поданого клопотання про зміну запобіжного заходу у порядку, встановленому п. 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 КПК України кримінальне провадження, розгляд якого відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів, в обов`язковому порядку розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) суддя-доповідач.

Частиною першою статті 319 КПК України встановлено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (із змінами, внесеними згідно із рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 № 15, погодженими наказом ДСА України від 31.03.2025 №119), затвердженим Рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39, передбачено, що відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів.

Тимчасова відсутність судді-члена колегії, як правило, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів.

У разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.21 пункту 2.3 цього Положення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що передбачений нормами КПК України принцип незмінності складу суду, який зазначений у п. 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду означає, що судовий розгляд повинен відбуватися одним і тим самим складом суддів (суддя або колегія суддів) від початку і до кінця, а зміна складу колегії може здійснюватися лише у виключних випадках, а саме у разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії.

Вибуття судді-члена колегії у щорічну основну відпустку не може вважатися підставою неможливості продовження розгляду ним справи та не є підставою для заміни судді-члена колегії автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду на виконання службової записки судді-доповідача у справі.

Безпідставна заміна члена колегії суддів може призвести до порушення, передбаченого нормами Кримінального процесуального кодексу України принципу незмінності складу суду під час розгляду кримінального провадження.

З наведених підстав головуючий суддя не вбачав підстав для подання керівнику апарату службової записки для проведення заміни члена колегії, після отримання клопотання захисника ОСОБА_17 про проведення повторного визначення судді-члена колегії.

Також суд встановив, що 30.06.2025 захисником, адвокатом ОСОБА_16 , в інтересах ОСОБА_12 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

Вказане клопотання було призначене до судового розгляду у триденний строк - на 01.07.2025 на 15:00 год., однак судове засідання не відбулося, через перебування двох суддів-членів колегії у щорічній основній відпустці.

Таким чином, відсутність процесуальних дій у вказаний період обумовлена об`єктивними обставинами - перебуванням суддів у щорічній відпустці.

Зважаючи на наведене, перебування судді у щорічній основній відпустці не може вважатися довготривалою відпусткою, перебування у якій може свідчити про неможливість судді-члена колегії продовжити розгляд справи, та, у свою чергу унеможливить розгляд справи у встановлений законодавством строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Колегією суддів під час розгляду клопотань про відвід головуючого судді від розгляду цього кримінального провадження не встановлено обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, на які посилаються заявники, відтак, у задоволенні заяв захисників, адвокатів ОСОБА_17 та ОСОБА_16 про відвід головуючого судді слід відмовити.

Щодо заяви про відвід колегії суддів від розгляду кримінального провадження.

Так, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29.05.2025 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії обов`язків.

Постановою Закарпатського апеляційного суду вказана ухвала залишена в силі.

Оцінюючи доводи заявленого відводу колегії суддів, суд зазначає, що останні зводяться до незгоди захисника та обвинуваченого ОСОБА_12 з процесуальним рішенням колегії суддів за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, тоді як, на думку суду, до виправданих побоювань щодо упередженості судді не може належати незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду.

Зазначена незгода сама по собі не є підставою для відводу судді у кримінальному провадженні.

Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості судді. У всякому разі в межах розгляду заяви про відвід суд не уповноважений надавати оцінку законності ухвалених судом рішень дій. Оцінка таких рішень може бути здійснена у межах ревізування в апеляційному порядку.

Доводи заяви про відвід колегії суддів ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, будь-яких доказів щодо можливої упередженості колегії суддів не встановлено. За таких обставин заява захисника, адвоката ОСОБА_16 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 про відвід колегії суддів від розгляду кримінального провадження не підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 75, 80, 81, 319 КПК України, колегія суддів

постановила:

у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_17 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 , заяв захисника адвоката ОСОБА_16 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 та про відвід членів колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3