Справа № 715/2360/25
Провадження № 1-кс/715/232/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в клопотанні посилається на те, що в провадженні відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000189 від 30.06.2025 року з правовою кваліфікацією ч.5 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.06.2025 року до Чернівецької окружної прокуратури надійшла заява ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_1 , з приводу незаконного заволодіння грошовими коштами в сумі 130 000 доларів підрядниками ТзОВ «ЗАХБУДКОМ», в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виразилися у не виконанні умов договору підряду в частині оформлення права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом 30.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000189 із правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.07.2021 року за ОСОБА_9 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:1759 площею 0,0165 га.

12.09.2023 року між підрядником ТОВ «Захбудком» в особі директора ОСОБА_7 та замовниками ОСОБА_10 і ОСОБА_11 укладено договір підряду № 321Т, згідно якого підрядник зобов`язався на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:1759, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , яка на той час не належала ані підряднику, ані замовнику, здійснити роботи з будівництва будинку площею 120 м кв., його облаштування, підключення до мереж газо-, електро-, водопостачання, благоустрою прилеглої території, та введення будинку в експлуатацію.

На виконання умов договору ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 та ОСОБА_12 грошові кошти в загальній сумі 123 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою із підписом ОСОБА_7 та гарантійним листом, виданим ТОВ «ЗАХБУДКОМ».

Однак в подальшому підрядник свої зобов`язання за вказаним договором перед замовниками не виконав та будинок їм не передав.

Разом з тим, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 20.02.2024 року ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу передав у власність ОСОБА_8 земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:1759, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.08.2024 року ОСОБА_8 зареєстровано право власності за житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

21.08.2025 року постановою слідчого будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні

На підставі викладеного просить суд накласти арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказувала, що ОСОБА_8 визнаний потерпілим в аналогічному кримінальному правопорушенні. Жодного відношення до вчинення злочину не має та не вчиняв протиправних дій, тому відсутні підстави для накладення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до таких висновків.

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що 30.06.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 170 КІІК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 є потерпілим у кримінальному провадженні №0002707 від 30.07.2025 року.

Крім цього, ОСОБА_8 є добросовісним набувачем та володільцем будинку і земельної ділянки, щодо яких прокурор просить накласти арешт. Будь-які твердження про протиправність набуття ним права власності не підтверджені жодним належним і допустимим доказом.

Також суду не надано доказів про те, що ОСОБА_8 мав правовідносини з ТзОВ «ЗАХБУДКОМ» щодо спірного нерухомого майна (або що він є учасником ТзОВ). Коли укладався договір підряду, що вказаний прокурором, ОСОБА_8 не був власником земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно.

Таким чином, клопотання прокурора не підтверджене належними доказами, ґрунтується виключно на припущеннях, ігнорує статус ОСОБА_8 як потерпілого, суперечить принципам законності, змагальності та справедливості кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: