Справа № 175/8204/25
Провадження № 1-кс/175/1025/25
Ухвала

Іменем України

26 червня 2025 року с. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 від 25 червня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 від 25 червня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне №0000750 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У даному кримінальному провадженні, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2025 приблизно о 17.20 год. водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Kia Sorento» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проізною частиною автодороги C051405 «Сергіївка-Городещине» в напрямку від с. Сергіївка до с. Городещине, де на в?їзді в н.п. Городещине, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя та вчинив наїзд на дерево. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні

ушкодження.

Даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000750 від 25.06.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

24.06.2025 в ході огляду місця події транспортний засіб автомобіль «Kia Sorento» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , був вилучений, та поставлений на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспорту ГУНП в Донецькій області.

25.06.2025 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000750.

Виходячи з того, що автомобіль «Kia Sorento» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, необхідно дослідити його та встановити ряд питань, а саме питання технічного стану автомобілю, автотехнічної експертизи, тому арешт зазначеного автомобіля, для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення вищезазначених експертиз із зазначеним транспортним засобом, неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події.

Відчуження автомобіля марки «Kia Sorento» іноземний реєстраційний

номер НОМЕР_1 , створить загрози його приховування або ремонту, що

неодмінно призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.

Таким чином, є підстави вважати, що майно у вигляді автомобіля марки «Kia Sorento» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, для встановлення обставин, передбачених статтею

91 КПК України, необхідно проведення експертного дослідження вищевказаних об?єктів із збереженням об?єктів в тому стані, в якому вони були вилучені. При цьому, звертаючись з клопотанням про накладення арешту саме у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, сторона обвинувачення керується тим, що об?єктами дослідження будуть безпосередньо транспортні засоби, тому їх використання, з урахуванням бойових дій, що тривають на території Донецької області підвищує вірогідність знищення їх як речових доказів оскільки для осіб у розпорядженні яких вони є вони не є пріоритетними.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об?єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами е матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність зібраних на даний час доказів дають підстави для подальшого продовження досудового розслідування свідчать про те, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що виправдовує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної, збереження вилучених речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаними транспортними засобами.

Приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб, має суттєве

значення по провадженню, для встановлення об?єктивної істини по

кримінальному провадженню, оскільки вилучені речі є предметом кримінального правопорушення метою, якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення та для проведення технічної експертизи необхідно вищевказані речі долучити кримінального провадження, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин, яка можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та у подальшому будуть використані під час досудового розслідування та судового розгляду, як речові докази, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави

вважати, що вони можуть привезти до зникнення, втрати або пошкодження, яке може перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно статті 170 ч. 10 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У судовому засіданні слідчий не з`явився, надав клопотання в якому підтримав клопотання та просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000750 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно було вилучено 24 червня 2025 року і 25 травня 2025 року було направлено до суду клопотання слідчого щодо арешту майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 від 25 червня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Kia Sorento» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом та проведення його ремонтно-відновлювальних робіт.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ

Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, які входять до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1