УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000181 від 13.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 від 13.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УБН ГУНП в Одеській області про те, що на території Одеської області діє група осіб, яка діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, займається незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

Разом з цим встановлено, що вказані особи для незаконної діяльності використовують нежитлові приміщення, де здійснюють незаконну діяльність у сфері проведення азартних ігор.

Так в ході проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою, використовуючи заклади, у яких здійснюють незаконну діяльність у сфері з проведення азартних ігор, на території м. Одеса налагодили збут наркотичних засобів серед відвідувачів.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 03.09.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

1.системний блок без назви, штрих код 01008746;

2.системний блок HP CZC9014M3K;

3.системний блок DELL BTKVX-BJF77-646DV-PGCB-69QT7.

На момент проведення обшуку за вище вказаною адресою знаходився ОСОБА_4 , який повідомив, що не є власником майна, яке знаходиться за вище вказаною адресою, власник майна йому невідомий.

Постановою прокурора вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, у зв`язку з чим прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, в якій він вказав, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Так як на даний час встановити місцезнаходження власників/користувачів вилученого майна та їх контакти не надалось за можливе, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000181 від 13.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Одеса діє група осіб, яка діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів та використовуючи заклади, у яких здійснюють незаконну діяльність у сфері з проведення азартних ігор, налагодили збут наркотичних засобів серед відвідувачів.

Задля отримання необхідної інформації для слідства та забезпечення збереження речових доказів, а також відпрацювання осіб ймовірно причетних до вищезазначених протиправних дій, 03.09.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого викладений у клопотанні прокурора.

Враховуючи те, що на даний час не встановлено власників майна, потрібен час для огляду та дослідження майна та встановлення того чи дійсно майно може містити у собі інформацію, яка має доказовий характер у зазначеному кримінальному провадженні, а тому воно має суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою дослідження вилученого майна та перевірки обставин, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна, про які йдеться в клопотанні, та якого такі особи зазнають внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке виявлено та вилучено 03.09.2025 року в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-системний блок без назви, штрих код 01008746;

-системний блок HP CZC9014M3K;

-системний блок DELL BTKVX-BJF77-646DV-PGCB-69QT7.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1