Справа № 308/6235/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/327/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області та про продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 30.06.2025 з визначенням застави в розмірі 350 (триста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про які 04.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000173 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.01.2025, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з метою реалізації якого останній умисно взяв у повне користування розрахунковий рахунок, зареєстрований на ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , та яким у подальшому користувався для здійснення своєї злочинної діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, 27.01.2025 ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України, діючи повторно, за допомогою мобільного

-2-

пристрою через мережу «Інтернет», використовуючи змінені анкетні данні, через акаунт під назвою « ОСОБА_9 » з прив`язаним номером НОМЕР_2 , знайшов оголошення у групі під назвою «FPV Барахолка UA» в додатку «Telegram» від менеджера ТОВ «Адвенсд Технолоджис», про купівлю комплектуючих для дронів, а саме двигунів та медіаконвертерів. 28.01.2025 о 07 год 38 хв ОСОБА_5 , шляхом листування розпочав діалог з менеджером із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис» на ім`я ОСОБА_10 , запропонувавши продати вищевказані комплектуючі за передоплату у 50 % від загальної суми, що становила 426344 грн, достовірно розуміючи та усвідомлюючи, що жодного відношення до купівлі чи продажу необхідних комплектуючих та наявності самих таких комплектуючих він немає, а лише переслідує мету заволодіння грошовими коштами шляхом здійснення шахрайських дій.

У подальшому, 30.01.2025 менеджер із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис», ознайомившись із умовами продажу вищевказаних комплектуючих, будучи переконаною у добросовісності продавця та серйозності намірів останнього щодо продажу комплектуючих, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_5 , вважаючи та будучи впевненою, що здійснює купівлю 105 шт медіаконвертерів та 420 шт двигунів, здійснила оплату від імені ТОВ «Адвенсд Технолоджис» у сумі 426344 грн на рахунок ФОП « ОСОБА_8 » № НОМЕР_1 , який покупцеві в ході листування попередньо надав ОСОБА_5 , не будучи підприємцем та не маючи у власності вищевказаних комплектуючих. Після отримання оплати, ОСОБА_5 мав здійснити надсилання товару за реквізитами, вказаними менеджером із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис» у найближчий час. Однак, реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок та не здійснив пересилання товару, натомість отриманими коштами останній розпорядився на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому. Вказаними протиправними діями, ОСОБА_5 завдав ТОВ «Адвенс Технолоджис» в особі представника ОСОБА_11 , матеріального збитку на суму 426344 грн.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 за клопотанням старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 08.05.2025 та визначено заставу 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1059800 грн.

Постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури від 03.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 07.02.2025, до трьох місяців, тобто до 08.05.2025.

29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2025 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 08.07.2025.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають

-3-

істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий просила врахувати, що на даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, - однак завершити досудове розслідування через проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій не надається за можливе. З урахуванням наведеного, а також факту наявності відносно ОСОБА_5 інших кримінальних проваджень, слідчий вважала, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просила продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.07.2025.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя взяв до уваги і те, що на даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, однак завершити досудове розслідування через проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій не надається за можливе, у зв`язку з чим строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді продовжено до 08.07.2025. Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, офіційно не працює, відносно нього наявні інші кримінальні провадження, в одному з яких щодо нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, яку внесено. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначив ОСОБА_5 заставу в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка на думку слідчого судді є достатньою для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 08.05.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу. Посилається на те, що ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2025 у кримінальному провадженні № 0000186 від 07.02.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України, забезпечені заставою в розмірі 242240 грн, умови якої ОСОБА_5 не порушував, оскільки після звільнення з-під варти 11.03.2025 був доставлений до ТЦК та СП, а 12.03.2025 йому повідомлено про нову підозру за ч. 4 ст. 190 КК України вже у кримінальному провадженні № 0000173 від 04.02.2025 та фактично затримано, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід без наявності жодного ризику. Зазначає, що не об`єднання кримінальних проваджень № 0000173 від 04.02.2025 та № 0000186 від 07.02.2025 (у якому визначено та внесено заставу в розмірі 242240 грн) свідчить про створення органом досудового розслідування таких обставин, які спрямовані виключно на тримання ОСОБА_5 під вартою за будь-яких умов, чим грубо порушуються права підозрюваного ОСОБА_5 . Також захисник стверджує, що постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури від 14.04.2025 матеріали досудових розслідувань № 0000173

-4-

від 04.02.2025 та № 0000186 від 07.02.2025 об`єднані в одне провадження і йому присвоєно № 0000173 від 04.02.2025. Указане свідчить про те, що у кримінальному провадженню діють два запобіжних заходи застава в розмірі 242240 грн та тримання під вартою із заставою в розмірі 1059800 грн. Відносно підозрюваного може бути застосовано тільки один запобіжний захід у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід без наявності жодного ризику, оскільки запобігання ризикам, встановленим при застосуванні щодо нього попереднього запобіжного заходу були забезпечені заставою в розмірі 242240 грн, умови якої ОСОБА_5 не порушував. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані учасники процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000173 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

-5-

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 за клопотанням старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 08.05.2025 та визначено заставу 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1059800 грн.

Постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури від 03.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 07.02.2025, до трьох місяців, тобто до 08.05.2025.

29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2025 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 08.07.2025.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

-6-

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2025, якою щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід тримання під вартою на строк до 08.05.2025 включно з визначенням застави 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 08.05.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

-7-

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів констатує, що всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, дані

-8-

про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_5 застави в розмірі саме 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, такими, що не впливають на висновки слідчого судді у частині визначення розміру застави та не дають підстав для зменшення такого, апеляційний суд відхиляє і посилання сторони захисту на те, що у ОСОБА_5 на утриманні перебувають бабуся та мати, які є особами з інвалідністю. Надані стороною захисту копії пенсійних посвідчень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , жодним чином не свідчать про те, що саме ОСОБА_5 здійснює догляд за вказаними особами чи вони перебувають на його утриманні.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких інших доказів, у тому числі про майновий стан підозрюваного, які б давали підстави вважати, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_5 .

Тому, апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Твердження сторони захисту про те, що у кримінальному провадженню діють два запобіжних заходи застава в розмірі 242240 грн та тримання під вартою із заставою в розмірі 1059800 грн, апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані з огляду на те, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , у зв`язку з внесенням застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 11.02.2025 сплив 03.04.2025.

Із цих підстав, неспроможними визнаються і доводи сторони захисту про те, що відносно підозрюваного може бути застосовано тільки один запобіжний захід у кримінальному провадженні, і що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід без наявності жодного ризику, оскільки запобігання ризикам, встановленим при застосуванні щодо нього попереднього запобіжного заходу були забезпечені заставою в розмірі 242240 грн, умови якої ОСОБА_5 не порушував.

Тому, такими, що жодним чином не спростовуються висновків слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури від 14.04.2025 матеріали досудових розслідувань № 0000173 від 04.02.2025 та № 0000186 від 07.02.2025 об`єднані в одне провадження і йому присвоєно № 0000173 від 04.02.2025.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді та відмову в задоволенні клопотання слідчого, або зменшення розміру застави, задоволенню не підлягають.

-9-

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді