Справа № 720/1553/25
Провадження № 1-кс/720/178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ № 4 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002324 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2025 року слідча СВ № 4 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області звернулась до суду із клопотанням погодженим з прокурором, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» моделі «MWCQ2LL/A» який належить ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання слідча вказує, що 21 червня 2025 року, прикордонним нарядом НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України на 905 прикордонному знаку на відстані 5 кілометрів від державного кордону було затримано ОСОБА_5 , який намагався незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії.

Також зазначила, що 23 червня 2025 року ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції свій мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» моделі «MWCQ2LL/A», в якому наявний чат з переписками, в якому шла мову про незаконний перетин кордону.

Оскільки, вказаний телефон є речовим доказом у справі, збереження якого має суттєве значення для досудового розслідування та встановлення істини у справі, слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідча підтримала заявлене клопотання.

Власник мобільного телефону ОСОБА_5 не заперечував проти накладання арешту на добровільно виданий ним працівникам поліції мобільний телефон.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в поданому до суду клопотанні слідчий вказує, що вилучений телефон є речовим доказом кримінального провадження.

За змістом положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правові підстави для арешту майна, який є речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР.

Клопотання про арешт майна подано слідчим до суду відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України протягом наступного робочого дня після вилучення майна.

В матеріалах кримінального провадження наявна сукупність достатніх підстав вважати, що з метою забезпечення збереження речових доказів подане клопотання слід задовольнити, оскільки є достатні підстави для накладення арешту на дане майно.

Одночасно, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Також, слідчий суддя враховує, що арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому їх власник в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатись із клопотанням про скасування даного арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro» моделі «MWCQ2LL/A», з серійним номером « НОМЕР_2 » на 256 Гб, ІМЕІ: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування на весь період проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002324 від 23 червня 2025 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1