Справа № 646/6854/25
№ провадження 1-кп/646/1388/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0005217 від 21.04.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який має статус учасника бойових дій, одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу на посаді водія господарчого відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді водія господарчого відділення взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.01.2025 о 16 год. 23 хв. знаходячись в пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2025 № 6/3/6874дск «3 метою виконання бойових (спеціальних) завдань та у зв?язку із службовою необхідністю командиру загальновійськового резерву в термін до 21:00 26.01.2025 передати в оперативне підпорядкування командира 2 сб військової частини НОМЕР_2 військовослужбовців: солдата ОСОБА_4 ...», тому своїми діями солдат ОСОБА_4 підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_2 .

Вищевказані дії вчинені солдатом ОСОБА_4 під час воєнного стану в Україні, який був введений з 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України 24.02.2022р., у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, та який на теперішній час продовжено Указами Президента України, які затверджені відповідними Законами України.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорював фактичних обставин справи та пояснив, що 26.01.2025, коли вже стемніло (точний час він не пам`ятає), йому та його підрозділу командир, прізвища якого він не пам`ятає, зачитав уголос наказ на вихід на позиції до н.п. Куп`янськ-Вузловий у цей же день. Але він відмовився виконувати цей наказ, пославшись на стан здоров`я, хоча міг це зробити. Це відбувалося у н.п.Осинове Куп`янського району, тобто за місцем тимчасової дислокації його бойового підрозділу.

Також обвинувачений пояснив суду, що щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про це та готовий понести заслужене покарання. Крім того обвинувачений пояснив, що він ні до вищевказаного випадку, ні після цього він не відмовлявся виконувати накази командирів, на цей час продовжує військову службу та бажає продовжувати її надалі

За таких обставин, а також оскільки інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він з середньо-спеціальною освітою, який має статус учасника бойових дій, одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні «солдат», має зареєстроване місце проживання у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та наявність на утриманні дитини.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин.

Отже, наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який має статус учасника бойових дій, від вересня 2023 року вступив до лав Збройних Сил України для захисту держави від військової агресії, має на утриманні дитину, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі, та за правилами ст. 58 КК України замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків грошового забезпечення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави.

Вирішуючи питання про внесену заставу, визначену ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.05.2025, у розмірі 60560,00 грн, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.05.2025 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60560,00 грн, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області 28.05.2025, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , звільнено із «Харківського слідчого ізолятору» 28 травня 2025 року.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В силу вимог ст. 368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Під час перебування під заставою ОСОБА_4 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем ОСОБА_4 застава в дохід держави не зверталась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе повернути грошові кошти в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, внесені на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області заставодавцю ОСОБА_4 .

На підставі ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_4 , покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.05.2025 року по 28.05.2025 року включно (тобто один день) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судових витрат немає. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.366-368,370,371,374,376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі призначити йому покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків грошового забезпечення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.05.2025 року по 28.05.2025 року включно (тобто один день) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

Заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, внесену заставодавцем ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, повернути заставодавцю ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Речові докази: DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою,- у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення фактичних обставин, які ніким не оспорювалися при розгляді справи в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Роз`яснити обвинуваченому право на ознайомлення з матеріалами справи, з технічним записом судового засідання, з журналом судового засідання та правом подати на нього письмові зауваження, а також право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1