Провадження №1-кп/748/270/25
Єдиний унікальний № 748/1639/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 травня 2025 року за №0001344, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, Чернігівської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в силу вимог ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №154 о/с від 25 березня 2025 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №10 о/с від 10 січня 2021 року ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

В силу вимог ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, старший інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 уповноважені на виконання функцій держави та є представниками влади і службовими особами.

Згідно з дислокацією нарядів поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області на 05.05.2025, затвердженої начальником Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, група реагування патрульної поліції з позивним «ІНФОРМАЦІЯ_2» у складі старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 на службовому автомобілі «Renault Duster», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з 07:00 год. 05.05.2025 по 07:00 год. 06.05.2025 здійснювали патрулювання території обслуговування, а саме Іванівської та Олишівської об`єднаних територіальних громад, виконуючи службові обов`язки.

05.05.2025, близько 08:19 години, неподалік від будинку 16, по вул. Герасименко, с. Анисів, Чернігівського району та області, старшим інспектором ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та інспектором ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , за порушення Правил дорожнього руху, а саме п.31.4.7., було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Під час встановлення обставин порушення Правил дорожнього руху, поліцейськими було виявлено у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння.

Після цього, ОСОБА_3 , 05.05.2025, у період часу з 08 год. 26 хв. по 08 год. 57 хв, перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_3 , з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи достовірно обізнаним про те, що поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу, діючи з прямим умислом, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово висловлював пропозицію надати старшому інспектору ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , який є службовою особою, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) за невчинення поліцейськими дій з використанням влади та службового становища, а саме не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро кається, та дав показання, що зранку 05 травня 2025 року він їхав по с. Анисів на транспортному засобі марки «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_2 і його було зупинено працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан спяніння на місці . Він погодився. Зранку алкоголь він не вживав, однак підтвердив факт його вживання увечері напередодні 04 травня 2025 року. Результат виявився позитивним і він запропонував поліцейському кошти в сумі 5000 грн за те, щоб відносно нього не складали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Вказує, що розумів, що перед ним були представники держави, які знаходились при виконанні службових обовязків, однак хотів у никнути адміністративної відповідальності, за що і запропонував кошти поліцейським.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання стороною обвинувачення і обвинуваченим їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява №39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини обвинуваченого у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

За висновком органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середні, а виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе, лише у винятковому порядку, з покладанням на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України: -виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою («Попередження вживання психоактивних речовин»).

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.369 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і за дане кримінальне правопорушення призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять пять тисяч пятсот ) грн 00 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1