ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1453/25 Справа № 202/6496/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000223, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, громадянки України, уродженки Кам`янка-Дніпровська, яка працює на посаді лікаря-психіатра КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, яка має вищу освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів по 07 вересня 2025 року включно з визначенням застави у розмірі 990 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 997 720 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Під час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя також дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 статтею 177 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що додані до клопотання докази жодним чином не вказують на наявність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого їй злочину.

Зазначає, що в клопотанні не наведено жодних аргументованих ризиків, а наведено лише припущення прокурора та шаблонні фрази загального характеру.

Окрім цього звертає увагу, що сторона обвинувачення, замість доведення обставин наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків і надання відповідних доказів, лише наводить загальні фрази.

Також захисник зазначає, що визначені застава в сумі 2 997 720 гривень, фактично робить запобіжний захід безальтернативним, оскільки ОСОБА_6 працює лише чотири роки і не може мати таких грошей.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрювану, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п?ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобі

3 матеріалів справи слідує, що 15 жовтня 2024 року до ЄРДР за № 0000223 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням свого службового становища.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріів її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипор", Нонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої пдозр передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об?єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов?язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред?явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Харглі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об?єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 07 листопада 2024 року; протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи; протоколами про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину; протоколами огляду речей та документів; протоколами додаткових допитів свідків; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18 червня 2025 року, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваної ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що в сукупності свідчить про існування ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування/суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, як на це вказує захисник, на даному етапі кримінального провадження не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .

Разом з цим, при визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, не було враховано наступне.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

При цьому, при визначенні розміру застави, суд зважує не лише на обсяг повідомленого обвинувачення та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції.

Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Вирішуючи дане питання, враховується, що підозрювана ОСОБА_6 раніше не судима, є особою молодого віку, проживає в цивільному шлюбі, працює, має стабільний заробіток, з моменту застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 09 липня 2025 року, сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які виправдовують подальше тримання її під вартою.

Крім того, з практики Європейського суду з прав людини випливає, що суд повинен уважно ставиться до того, що зі спливом часу продовження тримання особи під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

При цьому, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). При цьому, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою (п. 64 рішення ЄСПЛ «Ноймайстер проти Австрії»).

У той час, як серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, беручі до уваги наведені вище обставини, зменшення розміру застави до 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, буде пропорційним щодо особи підозрюваної ОСОБА_6 , необхідним і достатнім для забезпечення виконання останньою покладених на неї обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Що стосується зауваження захисника в тій частині, що додані до клопотання докази жодним чином не вказують на наявність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого їй злочину, то слід зазначити, що з'ясування цих обставин здійснюються в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а не в контексті достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

За наведених обставин, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000223, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 07 вересня 2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яку підозрювана або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 07 вересня 2025 року включно, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання старшому слідчому СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4