УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000561 від 15.07.2025,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000561 від 15.07.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000561 від 15.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після 24.02.2022 представниками ТОВ «Харбекс» (), ТОВ «Штанц-Технологія» (), ТОВ «Штанц-сервіс», () та іншими особами налагоджено протиправний механізм постачання виготовленого підконтрольними їм українськими підприємствами устаткування для виробництва пакувальних матеріалів з паперу та картону через треті країни до російських компаній та державних підприємств критичної інфраструктури країни агресора.

Відповідно до зібраних матеріалів кримінального провадження, встановлено, що директор та засновник ТОВ «Харбекс» ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком та співробітником підприємства ОСОБА_5 забезпечують постачання виробленої ТОВ «Штанц-Технологія» (), ТОВ «Штанц-сервіс», () підконтрольних її батьку ОСОБА_6 продукції в адресу російської компанії «ООО Лазерпак» (ИНН рф ) через турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.».

Відповідно до зареєстрованих в Державній митній службі України вантажно - митних декларацій ТОВ «Харбекс» у період 2022-2025 р.р. систематично здійснювало експортні операції в адресу турецької компанії «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.».

Відповідно до відомостей, отриманих із сайту www.system-tradedata.pro, на якому зберігається інформація про міжнародні імпортні та експортні операції суб`єктів господарювання, встановлено, що «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» у період із 2022 року до квітня 2025 року здійснювала систематичне постачання товарів на адресу «ООО Лазерпак», придбаних у ТОВ «Харбекс».

Крім того встановлено, що діяльність «ООО Лазерпак» на території рф направлена на забезпечення виконання державних замовлень «Московская печатная фабрика - филиал АО Гознак» (100% акцій належить «Росимуществу») та «АО «Издательство «Высшая школа» (100% акцій належить «Росимуществу»).

04.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2025 за місцем фактичного проживання співробітниці ТОВ «Харбекс» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Motorola IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 ; ноутбук LENOVO G570 чорного кольору з зарядним пристроєм s164.

04.09.2025 постановою слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 вилучене за результатами проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженню.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням про арешт вилученого майна.

Прокурор про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Власник вилученого майна в судове засідання не прибув, при цьому, слідчим надано відомості про те, що було повідомлено адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси власників майна про день та час судового розгляду клопотання прокурора про арешт майна.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна на підставі наявних в розпорядженні слідчого судді документів, долучених до клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000561 від 15.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28,ч. 1 ст. 111-2 КК України.

04.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Motorola IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 ; ноутбук LENOVO G570 чорного кольору з зарядним пристроєм s164.

Постановою слідчого від 04.09.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000561 від 15.07.2025.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 15.07.2025, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим в ході проведення обшуку 04.09.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Motorola IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 ; ноутбук LENOVO G570 чорного кольору з зарядним пристроєм s164.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя