ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3668/24 Номер провадження 11-сс/814/649/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ

Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 29 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2024 року за №0000156, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 23 вересня 2025 року підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 342 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і постановлено покласти на ОСОБА_8 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, заявлених стороною обвинувачення ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його неналежну процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Водночас слідчий суддя, врахувавши положення ст.ст.182, 183 КПК України, дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 342 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 29 липня 2025 року, зменшити йому розмір застави та визначити її в розмірі 200 000 гривень, посилаючись на те, що цей розмір застави є помірним для сплати для нього.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, зазначив про те, що до затримання займався обміном криптовалюти, позицію захисника щодо задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2024 року за №0000156 (а.п.5).

Досудовим розслідуванням установлено, що 27 січня 2023 року приблизно о 22 годині 26 хвилин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , із прямим умислом, із метою реалізації заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, одягли для конспірації своїх дій одяг темного кольору та балаклави, приїхали автомобілем до автостоянки за адресою: пров. Героїв Маріуполя, 75-Б м. Кременчук, та за допомогою заздалегідь підготовленої речовини здійснили підпал автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_12 .

Окрім того, під час пожежі названого вище транспортного засобу загорівся припаркований поряд автомобіль «Subaru Forester», н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 .

Унаслідок пожежі:

автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 , який знищено повністю - ОСОБА_12 заподіяно майнової шкоди в розмірі 572 298 гривень 59 копійок;

автомобіля «Subaru Forester», н.з. НОМЕР_2 , який пошкоджено частково - завдано ОСОБА_13 майнової шкоди в розмірі 28 671 гривні 49 копійок.

14 липня 2023 року приблизно о 22 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та іншими невстановленими слідством особами, з метою реалізації заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, для конспірації своїх дій приїхали автомобілем до подвір`я буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_11 здійснити підпал автомобіля «AUDI А6», н.з. НОМЕР_3 .

ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_8 прибув до стоянки для автомобілів біля пл. Перемоги, яка розташована по вул. Генерала Жадова в м. Кременчук, де за допомогою заздалегідь підготовленої речовини, здійснив підпал автомобіля згаданого вище транспортного засобу, що належав ОСОБА_14 , чим завдали їй майнової шкоди в розмірі 448 844 гривні 32 копійки.

Також між ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 виник злочинний умисел на здійснення пошкодження шляхом підпалу автомобіля «AUDI Q7», н.з. НОМЕР_1 .

У подальшому 31 жовтня 2023 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_15 установити місцезнаходження вказаного вище автомобіля.

ОСОБА_15 на виконання вказівки ОСОБА_8 встановив місцезнаходження автомобіля «AUDI Q7», н.з. НОМЕР_1 , яким було місце біля будинку за адресою: пров. Героїв Маріуполя, 63 м. Кременчук, про що повідомив ОСОБА_8

31 жовтня 2023 року о 22 годині 36 хвилин ОСОБА_8 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 надав вказівку ОСОБА_11 здійснити підпал згаданого вище автомобіля, після вчинення підпалу змінити одяг та деякий час переховуватись за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня приблизно о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою конспірації, на виконання вказівки ОСОБА_8 через службу таксі «Bolt» викликав автомобіль до буд. АДРЕСА_4 .

Приїхавши на місце, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , з метою конспірації своїх дій, на виконання вказівки ОСОБА_8 прийшли до місця проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_5 , де за допомогою заздалегідь підготовленої речовини здійснили підпал автомобіля «AUDI Q7», н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_17 , чим заподіяли їй майнової шкоди в розмірі 15 400 доларів США, що згідно з курсом НБ України станом на 01 листопада 2023 року становить 558 730 гривень.

Слідчим ОСОБА_18 за погодженням із прокурором ОСОБА_19 повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України (а.п.7-8).

Затим слідчий ОСОБА_18 за погодженням із прокурором ОСОБА_19 повідомив ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні 3 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України умисного знищення чужого майна шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб (а.п.13-15).

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання слідчого застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного в ч.1 ст.197 КПК України, а саме до 23 вересня 2025 року та одночасно визначив йому заставу 342 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини щодо необхідності застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування доказами.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук та Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року визначено, що термін "обґрунтована підозра" означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, заявлених стороною обвинувачення ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, особу підозрюваного, його неналежну процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких убачається, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється учасниками провадження й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в цьому кримінальному провадженні заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.30-33), ухилявся від слідства, у зв`язку з чим, оголошувався в державний та міжнародний розшук (а.п.11-12, 16-17), слідчим суддею надавався дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.п.9-10), не має міцних соціальних зв`язків, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з огляду на всі обставини провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 за попередньою змовою з іншими особами 3 епізодів інкримінованого йому тяжкого злочину, а саме цілеспрямованих дій, спрямованих на знищення та пошкодження транспортних засобів шляхом підпалів, що заподіяло надзвичайно велику майнову шкоду потерпілим у загальному розмірі 1 608 544 гривень 40 копійок, які мають винятково високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного та його неналежну процесуальне поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вище слідує, що слідчий суддя в ході прийняття рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За практикою Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в певному розмірі за своєю ефективністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, повинен бути еквівалентним рівню виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, в рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року Європейський суд з прав людини наголосив, що, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, та її матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, заподіяння яких інкримінується цій особі.

Обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу 342 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Застава ж у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Обраний слідчим суддею розмір застави з урахуванням: обставин інкримінованих ОСОБА_8 3 епізодів умисного тяжкого злочину злочинної діяльності щодо знищення та пошкодження шляхом підпалу чужих транспортних засобів, необхідних для використання людьми в повсякденному житті, що заподіяло потерпілим надзвичайно велику майнову шкоду в загальному розмірі 1 608 544 гривень 40 копійок, даних про особу підозрюваного та його поведінку, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.30-33), ухилявся від слідства, у зв`язку з чим, оголошувався в державний та міжнародний розшук (а.п.11-12, 16-17), його майнового та сімейного стану, у співставленні з рядом ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає критеріям, закріпленим у ч.4 ст.182 КПК України, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, в порядку абз.5 ч.5 ст.182 КПК України правомірно виходить за межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та підстави для зменшення розміру застави є відсутніми.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

При цьому, з наданих прокурором у судовому засіданні матеріалів убачається, що це кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України було направлено до Автозаводського районного суду м. Кременчук для судового розгляду й наразі воно перебуває на стадії судового провадження.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 29 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4