Провадження № 1-кс/686/5487/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурханівка, Снігірівського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою - спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого заправником АЗС «WOG», не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001364

встановив:

27.05.2025 року слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, з покладенням визначених ст.194 КПК України обов`язків, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим способом вплинути на осіб, котрим відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, з метою зміни їхніх показань, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши думку слідчого і прокурора, які підтримують клопотання, підозрюваного, який не заперечив проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку осіб в категорії «Кривдник» (особа, яка вчинила домашнє насильство), у ВнП №1 Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_7 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке виразилось у систематичних словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, штовханині, та ляпасах, що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних фактичних обставин.

Так, 25.11.2024 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , повторно протягом року, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у вираженні в її сторону нецензурною лайкою, стусанах, ляпасах та штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 07 грудня 2024 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні образ нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_5 , повторно протягом року, після вчинення домашнього насильства, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, о 20 год. 30 хв. 14 лютого 2025 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю останньої. Також, ОСОБА_5 , після вчинення домашнього насильства, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, о 15 год. 30 хв. 25 лютого 2025 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах нецензурною лайкою та приниженні останньої, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно потерпілої ОСОБА_7 , останній продовжив свої умисні систематичні дії, направленні на вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

Так, 25 квітня 2025 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що в подальшому призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Крім цього, 27 квітня 2025 року, близько 18 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що в подальшому призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Також, 27 квітня 2025 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлюванні нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою та вимозі залишити помешкання, що в подальшому призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_7 (дружини) ситуації, які склались 25.11.2024, 07.12.2024, 14.02.2025, 25.02.2025, 25.04.2025 та 27.04.2025 були психотравмувальними для неї та викликали у неї погіршення якості її життя та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, застрягаємості на сімейних емоційно-негативних переживаннях, відчуття тривожного очікування та страху, почуття приниження та образи.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України.

19.05.2025 за вищевказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка в ході дачі показів повідомила обставини при яких ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив про обставини події; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 який повідомив про обставини події; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 який повідомив про обставини події; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 який повідомив про обставини події; висновком №361 судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 який в ході допиту визнав вину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, також останній у будь-який час може покинути територію Хмельницької області з метою уникнення кримінальної відповідальності та в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Так, ОСОБА_5 може негативно впливати на потерпілу та свідків даного кримінального провадження, з метою зміни їх показів на досудовому та судовому розгляді, оскільки останньому відомо анкетні дані вказаних осіб, та йому перед обранням запобіжного заходу було вручено копію клопотання разом із копіями матеріалів кримінального провадження, в яких зазначенні анкетні дані свідків.

На даний час проживає за однією адресою разом із дружиною, яка являється потерпілою по кримінальному провадженню таким чином може здійснювати на неї тиск із метою зміни показів або відмови від обвинувачення, а також може вчиняти відносно потерпілої нові факти домашнього насильства.

Враховуючи даний ризик слід зазначити, що показання потерпілої та свідків є суттєвими і їх зміна під час досудового розслідування та судового розгляду може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Разом з тим, стороною обвинувачення встановлено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не маючи доходу на проживання, тому що останній не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має може вчиняти ряд нових кримінальних правопорушень, оскільки являється особою, яка раніше притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, являється особою схильною вчинення правопорушень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частин 1 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже досудове розслідування наразі не завершено.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, та наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, слідчим суддею не береться до уваги та викликає сумніви наведене слідчим обґрунтування ризику, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у клопотанні зазначено та встановлено судом, що підозрюваний ОСОБА_5 працює заправником на АЗС «WOG».

Частиною 1 ст.179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; обмежити спілкування з потерпілою ОСОБА_7 .

Також, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 такі обмежувальні заходи відповідно до ч. 6 ст. 194 КК України: 1заборонити наближатись на 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування потерпілою ОСОБА_7 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати потерпілу ОСОБА_7 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з потерпілою ОСОБА_7 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 176-179,184,193-196, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) обмежити спілкування з потерпілою ОСОБА_7 ;

3) заборонити наближатись на 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування потерпілою ОСОБА_7 ;

4) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати потерпілу ОСОБА_7 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею;

5) заборонити вести листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

6) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з потерпілою ОСОБА_7 .

Ухвала в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 25 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя