Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/307/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/2538/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 20.06.2025, про повідомлення про підозру

ВСТАНОВИЛА:

Захисники в інтересах підозрюваного в порядку ст. 303 КПК України подали до слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького скаргу на скасування письмового повідомлення про підозру від 18 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000149 за ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. Підставою для скасування зазначають хибне розуміння терміну енергосервіс, неправильність висновку економічної експертизи, необґрунтованість підозри та порушення порядку її вручення.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 20.06.2025 відмовлено в задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, врученого 18.03.2025 року по кримінальному провадженню №0000149 за ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави вважати, що здійснена органом досудового розслідування попередня кваліфікація дій ОСОБА_6 є вочевидь неправильною чи маніпулятивною. По вказаному кримінальному провадженню обґрунтованість підозри вже була предметом судового контролю з боку слідчого судді першої та апеляційної інстанції під час застосування запобіжного заходу, арешту майна. Відтоді жодних вагомих виправдувальних доказів не подано та підтверджується дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Припущення представників сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваної особи складу кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів та інші питання, які підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а повинен лише перевірити дотримання слідчим, прокурором під час повідомлення про підозру вимог ст.ст. 276-278 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисником-адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, у якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою повідомлення про підозру ОСОБА_6 скасувати.

Слідчий суддя не надав належної оцінки доводам сторони захисту щодо недотримання вимог ст. 278 КПК України, зокрема щодо порушення порядку складання та вручення повідомлення про підозру в один день. Вважає, що є підстави вважати, що повідомлення про підозру було складено та вручено в різні дні. Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру могло бути складено 17.03.2025, а вручено 18.03.2025, що є порушенням норм КПК.

Доводи слідчого судді про те, що процесуальні дії під час комендантської години не заборонені КПК України є недостатніми для визнання законності складання та вручення повідомлення про підозру.

Зазначає, що висновки слідчого про те, що досліджені іншими судами обґрунтованості підозри має преюдиційне значення під час розгляду скарги на повідомлення про підозру суперечить ст. 90 КПК України.

Слідчий суддя у межах розгляду скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 не здійснив належного аналізу ключових елементів інкримінованого кримінального правопорушення та доказів, зокрема не дослідив питання наявності в ОСОБА_6 умислу на вчинення злочину, як того вимагають норми чинного законодавства, наявності організованої групи як форми співучасті у вчиненні злочину, не дослідив докази, які могли б свідчити про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому правопорушень.

У судове засідання учасники судового провадження будучи належно повідомленими про дату і час апеляційного розгляду, не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без її участі, у задоволенні скарги відмовити, що у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 та ч.4 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів провадження вбачається, що 18.03.2025 року по кримінальному провадженню № 0000149, було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000149.

Апеляційний суд звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри та наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, у зазначеному випадку, присутня.

Слідчий суддя вірно зазначив, про відсутні підстав вважати, що здійснена органом досудового розслідування попередня кваліфікація дій ОСОБА_6 є вочевидь неправильною чи маніпулятивною, оскільки по вказаному кримінальному провадженню обґрунтованість підозри вже була предметом судового контролю з боку слідчого судді першої та апеляційної інстанції під час застосування запобіжного заходу та арешту майна. Відтоді жодних вагомих виправдувальних доказів не подано та підтверджується дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій та оцінку фактичних обставин справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, при перевірці доводів апеляційної скарги захисника, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру, апеляційним судом не встановлено.

Повідомлення про підозру від 18.03.2025 відповідає вимогам ст.277 КПК України та вручене з дотриманням вимог ст.278 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги сторони захисту на вказане повідомлення про підозру.

Посилання захисника на неналежність доказів, покладених в основу повідомлення про підозру та невідповідність обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини мають бути перевірені під час судового розгляду в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку.

Колегія суддів вважає також безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що проведення процесуальних дій під час комендантської години є недостатніми для визнання законності складання та вручення повідомлення про підозру, оскільки вчинення процесуальних дій під час дії комендантської години не заборонено і не регульовується нормами чинного КПК України.

Відповідно до правової позиції, наведеної у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404-407,418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 20.06.2025, про відмову у задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, врученого 18.03.2025 за ч5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4