Справа № 473/7001/24
Номер провадження 1-кс/473/2/2025
У Х В А Л А

іменем України

"20" травня 2025 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001064 від 20.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.07.2011 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 12-ти років позбавлення волі; звільненого 16.01.2023 з Державної установи «Казанківська випрана колонія (№93)» по відбуттю строку покарання,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону, та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення майнової спрямованості, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив новий злочин.

Так, 18.10.2024 у вечірній час доби (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 перебував за своїм місцем мешкання, а саме на своїй половині домоволодіння, котре розташоване по АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, котре зберігалось на території другої половини домоволодіння, котре розташоване по АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_7 .

Підійшовши до будівлі літньої кухні, котра розташована на зазначеній вище частині домоволодіння, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, будучи усвідомленим, що на території України діє воєнний стан, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер, взяв до рук каміння, котрим розбив склопакет на метало пластиковому вікні літньої кухні, після чого відчинив його та через віконний отвір проник до приміщення літньої кухні, звідки повторно, таємно викрав майно, а саме зварювальний апарат марки Іскра Профі ММА-308 вартістю 1569 грн. 40 коп., перфоратор марки Win Tech WHD-1300 вартістю 620 грн., свердловинний насос марки БЦ Харків 1,1-18 вартістю 3400 грн., будівельний змішувач марки Sturm ID21158M вартістю 2316 грн. 30 коп., дриль-шуруповерт марки Енергомаш ДШ-3118 ЛБУ вартістю 1854 грн. 30 коп., болгарку марки Litals Master LS1272 HL вартістю 801 грн. 50 коп., кутошліфувальну машинку марки Apro 125/1450 P вартістю 1402 грн. 80 коп., електричний двигун 220 VT 3 L (PRMO 11458) вартістю 5173 грн., котрі належать ОСОБА_8 та залишені ним на тимчасове зберігання з приміщенні зазначеної літньої кухні.

Винісши таємно викрадене майно з приміщення літньої кухні, ОСОБА_4 таким чином розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 17 137 грн. 30 коп.

Відомості за даним фактом 20.10.2024 внесено до ЄРДР за №0001064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

08.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

07.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 26.12.2024 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

27 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської надано дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4

19 травня 2025 року о 14 годині 00 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказуючи на наявність ризиків, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході проведення кримінального провадження під №0001064 від 20.10.2024 встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, перебував у розшуку, а це дає привід вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 може негативно впливати на свідків та потерпілого, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, шляхом залякування, погроз та іншого впливу, показання яких мають важливе значення по провадженню та може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі. ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`які види запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також практику ЄСПЛ з даного питання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає можливим в даному провадженні визначаючи розмір застави, з враховунням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за необхідне визначити суму застави у розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х20/ = 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят / гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 обрати запобіжний захід в виді тримання під вартою до 02 червня 2025 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х20/ = 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят / гривень.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання на території України, без дозволу зазначених осіб, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України, виключити спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1