Справа № 333/6385/25
Провадження № 1-кс/333/2528/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000935 від 12.07.2025 року та додані до нього матеріали, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корніївка Веселівського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000935 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000935 від 12.07.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та подальшого збуту, у невстановлену слідством точну дату, але не пізніше 14 год. 00 хв. 22.07.2025 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав корпус бойової ручної гранати Ф-1, корпус ручної бойової гранти іноземного виробництва DM51 з готовими осколковими елементами, підривач до ручних гранат типу УЗРГМ та підривач до ручних гранат типу DM82A3 та почав при собі зберігати вказані предмети з метою їх подальшого збуту.

Так, 22.07.2025 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними) зателефонував ОСОБА_5 на його мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , який достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом бойових припасів, надавши працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових припасів, у якому і прийняв участь як покупець, та в режимі голосової телефонії, використовуючи умовні терміни, домовився про замовлення на придбання бойових гранат, на що ОСОБА_5 визначив суму 16 000Ю,00 грн., при цьому надав вказівку, що для отримання бойових припасів ОСОБА_7 необхідно прибути до ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2, де вони зустрінуться для передачі грошових коштів.

Приблизно о 14 год. 10 хв. того ж дня, ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними) прибув до заздалегідь домовленого у телефонній розмові місця, а саме: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, поблизу де відповідно до попередньої домовленості передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 16 000,00 грн. Після чого, ОСОБА_5 , контактним шляхом, з рук в руки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення надав, тим самим незаконно збув ОСОБА_7 (особі зі зміненими анкетними даними), який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у якості покупця корпус бойової ручної гранати Ф-1, корпус ручної бойової гранти іноземного виробництва DM51 з готовими осколковими елементами, що відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до категорії «обмежено небезпечно», підривач до ручних гранат типу УЗРГМ та підривач до ручних гранат типу DM82A3, які переніс до вищевказаного місця при собі, а саме в сумці через плече, що відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до категорії «небезпечно».

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

22.07.2025 року, о 14 год. 20 хв. слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

23.07.2025 року, слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вважаючи обґрунтованою оголошену підозру та посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що підтверджується зібраними під час розслідування матеріалами кримінального провадження, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання у повному обсязі та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор, у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказуючи на те, що вину він не визнає, вважає, що з боку поліції це була провокація.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до ОСОБА_5 інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вважаючи дане клопотанням необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та допустимими доказами.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 12.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та присвоєно номер кримінального провадження № 0000935.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури у м. Запоріжжя, оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому 23.07.2025 року о 13 год. 10 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 12 год. 13 хв. 24.07.2025 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

23.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.07.2025 року, ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України 22.07.2025 року о 14 год. 20 хв. Під час судового засідання підтверджено, що вказаний у протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, час є моментом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 209 КПК України. Час дії ухвали про обрання запобіжного заходу рахувати з моменту фактичного затримання - з 14 год. 20 хв. 22.07.2025 року.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується насамперед, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.07.2025 року, який своїми показами підтверджує факт злочинної діяльності ОСОБА_5 у сфері незаконного обігу бойових припасів; протоколом огляду від 13.07.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.07.2025 року; протоколом огляду грошових коштів від 22.07.2025 року; протоколом огляду грошових коштів від 22.07.2025 року; протоколом огляду від 22.07.2025 року та вилученими речовими доказами; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.07.2025 року; висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС від 23.07.2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України та вилученими речовими доказами; протоколом обшуку від 22.07.2025 року та вилученими речовими доказами; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2025 року, який своїми показами підтверджує факт злочинної діяльності ОСОБА_5 у сфері незаконного обігу бойових припасів; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.07.2025 року, який був залучений в якості понятого під час проведення слідчих дій; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.07.2025 року, який був залучений в якості понятого під час проведення слідчих дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, такі обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Також, існує ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що на даний момент органом досудового розслідування не встановлено джерело постачальника бойових припасів ОСОБА_5 , підозрюваний може перешкоджати своїми діями встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та притягненню до кримінальної відповідальності всіх причетних осіб, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 під час збуту бойових гранат наголошував на тому, що в разі необхідності зможе продати й інші бойові припаси, які він може безперешкодно доставити до м. Запоріжжя за грошові кошти, при цьому демонструючи фотознімки бойових припасів на своєму мобільному телефоні. Крім того, підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, тому слідчий суддя приходить до висновку, що існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, неодружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, дані, що характеризують особу підозрюваного, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, матеріальний стан ОСОБА_5 , вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірним.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Контроль за виконанням підозрюваним обов`язків, в разі внесення застави, покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, по кримінальному провадженню № 0000935 від 12.07.2025 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме по 19 вересня 2025 року включно.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою по цьому кримінальному провадженню рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме: з 14 год. 20 хв. 22 липня 2025 року.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, , Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 14 год. 20 хв. 19 вересня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1