Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/629/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/3018/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у закритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 05 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 05.11.2025 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Фортечного районного суду м.Кропивницького перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у квітні 2023, запросив додому, по місцю свого проживання, неповнолітню ОСОБА_9 під приводом приміряти одяг, який він може їй надати як гуманітарну допомогу; де, без добровільної згоди потерпілої, вступив у статевий акт із нею природнім способом, тобто, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло потерпілої з використанням своїх гені талій, без добровільної згоди потерпілої, яка вважала, що вона винна обвинуваченому через фінансову допомогу їй та її братам після смерті матері. У аналогічний спосіб та при аналогічних підставах ОСОБА_8 , у період часу протягом 2023-2024 років декілька разів вступав у статевий акт із неповнолітньою ОСОБА_9 оральним та анальним шляхом.

Ухвалою Фортечного районного суду м.Кропивницького від 05 вересня 2025 року, ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 05.11.2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що на даний час відсутні підстави вважати, що ризики, які стали підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час зменшились та перестали існувати.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд в оскаржуваній ухвалі лише побічно згадав про певні ризики, які стали підставою для обрання значний час тому відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, однак не конкретизував ці ризики та не навів доказів, які існування цих ризиків підтверджують. Вказує, що суд не врахував докази істотного погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_8 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, шляхом завчасного направлення повідомлення до СІЗО №14. Проте, заяв про участь у розгляду справи, станом на день розгляду справи до суду, не надав.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_10 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду прокурор повідомила, що ОСОБА_8 ухвалою оголошувався у розшук та йому повідомлено про підозру за ст.332 КК України за якою триває досудове розслідування.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

В суді апеляційної інстанції захисник зазначив про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та зазначив, що належне лікування в умовах СІЗО йому не надається.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, згідно вимог ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Так, порушення права на медичну допомогу осіб, взятих під варту, необхідно розцінювати не як просте порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 206 КПК України вирішення питань щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи, доручення проведення дослідження фактів, вжиття заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством являється обов`язком слідчого судді якому в судовому засіданні повідомили про застосування до особи насильства під час затримання або тримання під вартою.

Тому, враховуючи, положення ч. 1 ст. 206 КПК України, слід зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" забезпечити право обвинуваченого ОСОБА_8 , на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останнього з метою надання належного лікування.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 05 вересня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 05.11.2025 року включно залишити без зміни.

Відповідно до ст. 206 КПК України, зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" невідкладне проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_8 для надання невідкладної медичного лікування.

Контроль за виконанням ухвали в частині проведення медичного обстеження та лікування покласти на процесуального прокурора.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)