УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

02 червня 2025 рокуСправа № 495/3823/25
Номер провадження 1-кс/495/1113/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, від 02 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2020 та 2022 років народження, який на момент вчинення кримінального правопорушення являється військовослужбовцем на посаді «водій-електрик» 2 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зі слів раніше судимого за ч. 3 ст. 332 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИЛА:

02.06.2025 старший слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000019, від 02 квітня 2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні

02 квітня 2025 року Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000019 у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.1 ст.263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

Військовослужбовець однієї з військових частин за грошову винагороду має намір збути вогнепальну зброю та бойові припаси. До вчинення даного злочину, у відповідності до інформації Представництва внутрішньої безпеки (з дислокацією в місті Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ, причетний громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія-електрика 2 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 .

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, положень наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Пунктом 12 вищезазначеної постанови визначено, що незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Проте солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, допустив порушення вищевказаних норм законодавства за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на збут, без передбаченого законом дозволу, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на збут, без передбаченого законом дозволу, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, при невстановлених в ході досудового розслідування часу та обставинах, придбав гранати «Ф1» у кількості 2 штук; гранати «РГД» у кількості 3 штук; 2 упаковки патронів калібру 5.45 (по 30 штук) загальною кількістю 60 шт.

В подальшому 30.05.2025 приблизно о 13 годині 50 хвилин, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо домовившись з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який співпрацював з правоохоронними органами) про зустріч, перебуваючи по АДРЕСА_1 , збув шляхом передачі ОСОБА_8 гранати «Ф1» у кількості 2 штук, гранати «РГД» у кількості 3 штук та 2 упаковки патронів калібру 5.45 загальною кількістю 60 шт., що належать до бойових припасів та вибухових речовин.

Крім того, ОСОБА_4 при невстановлених на даний час в ході досудового розслідування обставинах та у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, незаконно придбав наступні бойові припаси: один корпус ручної осколкової гранати R60-78 із маркуванням на бічній поверхні RGO-78 10-01-18, один корпус гранати GHO-1 GHO-IROX 10-05-23, два корпуси гранат РГ-42 з однаковим маркуванням TNT-106897, корпус ручної гранати РГД 5 із маркуванням РГД5 22-7-85Т, які переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані бойові припаси до 30.05.2025.

Далі, 30.05.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , а саме на території огороду вищезазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено, а саме: один корпус ручної осколкової гранати R60-78 із маркуванням на бічній поверхні RGO-78 10-01-18; один корпус гранати GHO-1 GHO-IROX 10-05-23; два корпуси гранат РГ-42 з однаковим маркуванням TNT-106897; корпус ручної гранати РГД 5 із маркуванням РГД5 22-7-85Т.

Крім цього, ОСОБА_4 при невстановлених на даний час в ході досудового розслідування обставинах та у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, незаконно придбав наступні бойові припаси: дві гранати М67 споряджених запалами М-213 із маркуванням на корпусах GRENADE HAND FLAG DELAY M67 COMP B DAZ12J001-003 TNS11H024-002 1740; одна граната DM6ТА споряджена запалом на корпусі маркування HER-SPLINT DM6IAILOT03-DNM-03, які переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані бойові припаси до 30.05.2025.

В подальшому 30.05.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , а саме на території огороду вищезазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено, а саме: дві гранати М67 споряджених запалами М-213 із маркуванням на корпусах GRENADE HAND FLAG DELAY M67 COMP B DAZ12J001-003 TNS11H024-002 1740; одна граната DM6ТА споряджена запалом на корпусі маркування HER-SPLINT DM6IAILOT03-DNM-03.

Окрім цього, ОСОБА_4 при невстановлених на даний час в ході досудового розслідування обставинах та у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, незаконно придбав наступні бойові припаси: шість запалів типу УЗРГМ із маркуванням та тавруванням 19-76 UZRGM354 03-85 UZRGM-211; два запали типу AF-11 із маркуванням на бічних поверхнях 10-15-18; 10-15-23; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини у металевому корпусі загальною масою 1508 грамів, які переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані бойові припаси до 30.05.2025.

В подальшому 30.05.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , а саме на території огороду вищезазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено, а саме: шість запалів типу УЗРГМ із маркуванням та тавруванням 19-76 UZRGM354 03-85 UZRGM-211; два запали типу AF-11 із маркуванням на бічних поверхнях 10-15-18; 10-15-23; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини у металевому корпусі загальною масою 1508 грамів.

Також, ОСОБА_4 при невстановлених на даний час в ході досудового розслідування обставинах та у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, незаконно придбав наступні бойові припаси: біла пластична речовина загальною масою 805 грам; сіра пластична речовина загальною масою 162 грам; полімерна ємність від лосьйону для комарів всередині якої є кристалічна сипуча речовина помаранчевого кольору вагою 116 грамів, які переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу, зберігав вказані бойові припаси до 30.05.2025.

В подальшому 30.05.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , а саме на території огороду вищезазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено, а саме: біла пластична речовина загальною масою 805 грам; сіра пластична речовина загальною масою 162 грам; полімерна ємність від лосьйону для комарів всередині якої є кристалічна сипуча речовина помаранчевого кольору вагою 116 грамів.

31 травня 2025 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України. 31 травня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.615 КПК України було затримано.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення являється військовослужбовцем на посаді «водій-електрик» 2 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним 30.05.2025 р. обшуком домоволодіння АДРЕСА_3 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких автомат системи Калашникова АК-74 з маркуванням « НОМЕР_2 » «155» (упаковано в полімерний пакет з затяжкою-биркою В433035);

- проведеним 30.05.2025 р. обшуком домоволодіння АДРЕСА_3 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких: - три запали до ручних гранат; - три корпуси гранат Ф-1; - дві ручні осколкові гранати іноземного виробництва; - два пакунки з набоями для стрілецької зброї;

- проведеним 30.05.2025 р. обшуком домоволодіння АДРЕСА_1 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких: - набої до автоматичної зброї в загальній кількості 1666, - запали до ручних гранат в кількості 8 штук; - корпуси ручних гранат в кількості 5 штук; - ручні гранати в кількості 3 штук; - пластичні речовини з ознаками вибухових; та ін.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на осіб, котрі допитані у кримінальному провадженні, так як їх покази мають суттєве значення як доказ, вчинення кримінального правопорушення. Тим самим орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема використовуючи власний статус військовослужбовця, не прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду, обґрунтовуючи поважність причин виконанням завдань з захисту територіальної цілісності України;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати особу/осіб, свідченнями котрих викриваються його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

- пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема останній, з метою ухилитись від обов`язків військової служби так і з метою ухилитись від слідства та суду, може вчинити дезертирство, тобто не з`явитись до місця несення служби, що в умовах воєнного стану є тяжким злочином. Також слід враховувати що вилучені під час проведення досудового розслідування речі/предмети/об`єкти з явними ознаками предметів злочину категорії кримінальних правопорушень ч.1 ст.263 КК України в сукупності із статусом військовослужбовця підозрюваного ОСОБА_4 вказують на ознаки вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст.410 КК України, тобто викрадення, привласнення, військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин.

Окрім того, слід акцентувати увагу на соціально-небезпечній поведінці підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення пов`язане з придбанням, зберіганням, носінням та збутом бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого він підозрюється, є злочином виражених у діях по придбанню, зберіганню, носінню та збутом бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з відсутністю підстав вважати, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язок, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби, враховуючи що він є військовослужбовцем.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень виражених у діях по придбанню, зберіганню, носінню та збутом бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, при цьому він є військовослужбовцем Збройних Сил України, й набуття ним вилучених предметів/речей/об`єктів безпосередньо може бути пов`язане з несенням підозрюваним служби, такі чинники негативно впливають на авторитет ЗС України під час воєнного стану, що необхідно врахувати при рішенні щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину пов`язаного з придбанням, зберіганням, носінням та збутом бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, зазначене свідчить про неможливість запобігання вищевказаних ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, з визначенням місця тримання в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Позиції сторін.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, обравши відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого підзахисного. У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив про визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Встановлені слідчим суддею обставини.

02.04.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000019 у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.1 ст.263 КК України за фабулою: військовослужбовець однієї з військових частин за грошову винагороду має намір збути вогнепальну зброю та бойові припаси. До вчинення даного злочину, у відповідності до інформації Представництва внутрішньої безпеки (з дислокацією в місті Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ, причетний громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ.

Щодо набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного.

В рамках кримінального провадження №0000019 від 02 квітня 2025, 30 травня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, вибухових речовин, або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно положень ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї.

У відповідності до норми ч. 2 ст. 135 КПК України 30.05.2025 повідомлення про підозру отримала матір ОСОБА_9 , що стверджується відповідною розпискою.

31.05.2025 о 16 год 45 хв повідомлення про підозру ОСОБА_4 отримав особисто.

Тобто повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений КПК України 30.05.2025.

Наявність обґрунтованої підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами:

протоколом обшуку від 30.05.2025, в ході якого проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_3 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких автомат системи Калашникова АК-74 з маркуванням « НОМЕР_2 » «155» (упаковано в полімерний пакет з затяжкою-биркою В433035); протоколом обшуку від 30.05.2025, в ході якого проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_3 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких: - три запали до ручних гранат; - три корпуси гранат Ф-1; - дві ручні осколкові гранати іноземного виробництва; - два пакунки з набоями для стрілецької зброї; протоколом обшуку від 30.05.2025, в ході якого проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів, серед яких: - набої до автоматичної зброї в загальній кількості 1666, - запали до ручних гранат в кількості 8 штук; - корпуси ручних гранат в кількості 5 штук; - ручні гранати в кількості 3 штук; - пластичні речовини з ознаками вибухових; та ін.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що щодо підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, перебачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання.

Зокрема, ризик переховування підтверджується в тому числі і тим, що особа переховувалася від органів досудового розслідування.

Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати особу/осіб, свідченнями котрих викриваються його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема ухилення від обов`язків військової служби.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Слідчий суддя доходить висновку, що неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 02 червня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 гривень.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено випадки, за яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави, однак серед таких не передбачено випадку, який би відповідав обставинам цього кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, що буде пропорційним щодо підозрюваного, необхідним і достатнім для забезпечення виконання ним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Строки застосування запобіжного заходу.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затримано 31.05.2025.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру.

В силу норми ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудовогорозслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до норми ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру вручено 30.05.2025.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід застосувати у межах строку досудового розслдіування, тобто до в межах строків досудового розслідування, тобто до 29.07.2025 включно.

Висновки слідчого судді.

З урахуванням викладених обставин, а також того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, є раніше судимим, як військовослужбовець має добрий стан здоров`я, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушенняслідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183,193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0000019, від 02 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, тобто до 29.07.2025 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання особи, тобто з 31.05.2025.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0005435; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №495/3823/25 згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2025.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

п. 1 прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

п. 2 не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора;

п. 3 повідомляти орган досудового розслідування, прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи;

п. 4 утримуватися від спілкування зі свідками, а також будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні від 02.04.2025 за № 0000019 (крім свого захисника, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду);

п. 5 здати на зберігання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

п. 6 носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 29.07.2025.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту: 02.06.2025 о 16:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10