ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2025 року у кримінальному провадженні за № 0000061 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2025 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та йому призначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із перевезенням пасажирів і вантажів строком на 3 роки.

На підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.04.2025 року за ч. 4 ст. 408 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на 5 років 6 місяців з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із перевезенням пасажирів і вантажів строком на 3 роки.

Ухвалено обчислювати ОСОБА_6 строк відбування покарання з 10 лютого 2025 року, повністю зарахувавши йому в строк відбування покарання за даним вироком покарання, відбуте за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.04.2025 року.

Провадження№11-кп/822/237/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч. 2 ст. 332 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 05.02.2025 по 10.02.2025 згідно ували слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів та судових витрат.

На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 із проханням змінити вирок у частині вирішення питання про повернення застави, внесеної на підставі ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2025 року та повернути заставу ОСОБА_9 .

Вказує, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2025 року у кримінальному провадженні №0000061 відносно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 151 400 грн.

07.02.2025 року його батьком-застоводавцем ОСОБА_9 внесено заставу у сумі 151 4100 грн. на депозитний рахунок ДКСУ м. Київ.

Зазначає, що вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.05.2025 року не містить даних щодо вирішення питання повернення застави.

Стверджує, що за час дії щодо нього запобіжного заходу у виді застави, він не порушував покладені обов`язки, питання про звернення застави у дохід держави не вирішувалось, а тому відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Вказані обставини вважає такими, що свідчать про неправильне застосування районним судом при ухваленні оскаржуваного вироку закону України про кримінальну відповідальність, тобто не застосування закону, який підлягав застосуванню, що, на думку апелянта, є підставою для зміни вироку у цій частині.

Згідно вироку, ОСОБА_6 умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, під час дії на території України воєнного стану в період з кінця січня по 04 лютого 2025 року, діючи в групі з невстановленими особами, підшукав осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , з метою їх подальшого переправлення через державний кордон України, з якими завчасно обумовили порядок незаконного переправлення через державний кордон України, за що вказані особи повинні були надати невстановленим особам грошову винагороду в сумі 9 000 доларів США, з кожної особи яку мали незаконно переправити через державний кордон України.

В подальшому, невстановлені особи з якими ОСОБА_6 перебував у попередній злочинній змові, діючи згідно розробленого плану, здійснили інструктаж ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо порядку переходу через державний кордон України, надавши при цьому їм відповідні поради, вказівки та порядок передачі заздалегідь обумовленої грошової винагороди, яку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мали надати відразу після переправлення їх через державний кордон України, а ОСОБА_10 03.02.2025 близько 12.00 год., перебуваючи в м. Чернівці по вул. Головній, 124-Б, неподалік приміщення готелю «Преміум», передав грошові кошти в сумі 9000 доларів США невстановленій особі.

04.02.2025 у денний час доби невстановлені особи, з якими ОСОБА_6 перебував у попередній злочинній змові, діючи відповідно до попередньо розробленого плану та відведеного кожному учаснику ролі, на транспортних засобах доставили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до с. Банилів-Підгірний Чернівецького району Чернівецької області, де їх очікував ОСОБА_6 , який відповідно до відведено йому ролі повинен був здійснити переведення зазначених осіб через гірську місцевість лісовим масивом до державного кодону України.

У свою чергу, ОСОБА_6 перебуваючи неподалік лісового масиву в адміністративних межах с. Банилів-Підгірний Чернівецького району, зустрівши ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , здійснив інструктаж вказаних осіб щодо порядку переходу через державний кордон України, надавши при цьому їм відповідні поради та вказівки, а також провів особистий огляд ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та огляд їх особистих речей на наявність технічних пристроїв, що можуть зафіксувати його злочинну діяльність та переконавшись у тому що його незаконній дії ніхто не документує, вчинив дії направлені на переправлення вказаних осіб через державний кордон України, а саме здійснив їх переведення через гірську місцевість лісовим масивом до державного кордону України з Республікою Румунія, в напрямку 726 прикордонного знаку. Але цього ж дня, тобто 04.02.2025 близько 21:00 год. в лісовому масиві в адміністративних межах с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, працівниками державної прикордонної служби України, при спробі незаконного перетину державного кордону України були затримані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим були припинені зазначені незаконні дії невстановлених слідством осіб та ОСОБА_6 , направлені на переправлення вказаних осіб через державний кордон України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора,який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Районним судом досліджувались докази у порядку, що встановлений ст.349 КПК України, а тому відповідно до ст.394 КПК України висновки суду в частині доведеності винуватості, правильності кваліфікації апелянтом не оспорюються, і судова колегія не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України визначено, що у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження,яким є застава як запобіжний захід (п.9 ч.2 ст.131 КПК України)

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Оскаржуваним вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2025 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та йому на підставі ч.1,ч.4 ст.70 КК України призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на 5 років 6 місяців з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із перевезенням пасажирів і вантажів строком на 3 роки.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання за даним вироком покарання, відбуте за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.04.2025 року, вирішено долю речових доказів і судових витрат.

Разом з тим, питання щодо застосованого у цьому провадженні заходу забезпечення кримінального провадження -запобіжного заходу у виді застави-судом всупереч вимогам ст.374 КПК України не вирішене.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2025 року у кримінальному провадженні №0000061 застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави (а.с.71-73).

Згідно квитанції від 07.02.2025 року на а.с. 76 заставу у розмірі 151 400 грн. було внесено ОСОБА_9 -батьком обвинуваченого- на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області та звільнено ОСОБА_6 з-під варти 10.02.2025 року ( а.с.74,75).

Разом з тим, наявною у ЄДРСР ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного Чернівецької області від 10.02.2025 року у іншому кримінальному провадженні №0000365 за ч. 4 ст. 408 КК України відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та взято його під варту, про що вказано у характеристиці з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» (а.с.87).

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15, застава повертається заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу у виді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Відповідно до ст.182 ч.8 КПК України, застава звертається в дохід держави у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки.

Дані про те, що ОСОБА_6 порушував покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, в матеріалах справи відсутні.

Також відсутні докази щодо невиконання своїх обов`язків заставодавцем.

Питання про звернення застави у дохід держави не ініціювалось прокурором або судом за власною ініціативою.

Отже,застава підлягала поверненню заставодавцю,однак суд під час ухвалення вироку безпідставно,всупереч вимогам ч.4 ст.374 КПК України, не прийняв рішення щодо такого заходу забезпечення кримінального провадження,чим допустив істотне порушення вимог КПК України.

За таких обставин апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити, змінити вирок суду відповідно до вимог ст.407-409 КПК України та повернути заставу заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 404,405,407-409,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 за ст.332 ч.2 КК України змінити.

Заставу у розмірі 151 400(сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., внесену згідно квитанції АТ «ПриватБанк» від 07.02.2025 року на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області - повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3