Справа №:755/8232/25
Провадження №: 1-кс/755/1698/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 13.03.2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Первомайський, Шилкінського району, Читинської області, рф, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що громадянка України ОСОБА_4 з власної ініціативи, не пізніше 18.10.2017 року, точний час не встановлено, зареєструвалася у забороненій на території України, рішенням Ради національної безпеки і оборони України, соціальній мережі «ВКонтакте» під ім`ям: « ОСОБА_4 », персональний ідентифікатор доступу ІНФОРМАЦІЯ_2 а також створила на правах адміністратора соціальну групу за ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у додатку миттєво обміну повідомленнями «Telegram» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою висвітлення діяльності, направленої на допомогу збройним формуванням держави агресора шляхом збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам збройним формувань держави агресора.

Надалі, досудовим розслідуванням отримані фактичні дані, що ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем реєстрації та проживання у м. Євпаторія, АР Крим, розділяючи та підтримуючи протиправні дії військовослужбовців рф у вересні 2023 року, але не пізніше 23.09.2023 року, прийняла добровільне рішення вчинити дії, направлені на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави агресора.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи на ТОТ України - АР Крим, здійснюючи діяльність за місцем реєстрації у м. Євпаторія, з метою завдання шкоди Україні, з використанням власного облікового запису на ім`я: « ОСОБА_4 », персональний ідентифікатор доступу: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальної мережі «ВКонтакте», а також на правах адміністратора групи «ІНФОРМАЦІЯ_5» додатку миттєво обміну повідомленням «Telegram» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 сотворила та розповсюдила 04.12.2023, 18.01.2024, 30.01.2024, 23.02.2024, 09.09.2024, 11.10.2024, 29.10.2024 необмеженому колу користувачів, дописи з закликами до збору грошових коштів з метою придбання і приготування сублімованих продуктів швидкого приготування (сухих пайків) військовослужбовцям та їх подальшої передачі військовослужбовцям держави агресора рф, які беруть участь у збройній агресії проти України.

У подальшому, продовжуючи, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі - агресору (пособництво), збройним формуванням рф з метою завдання шкоди Україні, ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим м. Євпаторія, аналогічним чином розмістила публікації 23.09.2023, 07.10.2023, 22.10.2023, 28.01.2024, 10.02.2024, 24.02.2024, 09.03.2024, 23.03.2024, 06.04.2024, 20.04.2024, 04.05.2024, 18.05.2024, 18.05.2024, 01.06.2024, 15.06.2024, 29.06.2024, 30.06.2024, 13.07.2024, 27.07.2024, 10.08.2024, 24.08.2024, 25.08.2024, 07.09.2024, 07.09.2024, 21.09.2024, 12.10.2024, 26.10.2024, 09.11.2024, 23.11.2024, 07.12.2024, 21.12.2024, 25.01.2025 про придбання та приготування нею сублімованих продуктів швидкого приготування з метою їх подальшої передачі військовослужбовцям держави агресора рф, які беруть участь у збройній агресії проти України.

Надалі, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 з використанням власного облікового запису на ім`я: « ОСОБА_4 », персональний ідентифікатор доступу ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальної мережі «ВКонтакте», а також на правах адміністратора групи «ІНФОРМАЦІЯ_5» додатку миттєво обміну повідомленням «Telegram» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, сотворила та розповсюдила 18.11.2023, 02.12.2023, 25.12.2023, 25.12.2023, 19.01.2024, 20.01.2024, 12.02.2024, 22.02.2024, 22.02.2024, 01.03.2024, 05.03.2024, 09.03.2024, 10.03.2024 , 11.03.2024, 19.03.2024, 21.03.2024, 25.03.2024, 28.03.2024, 01.04.2024, 06.04.2024, 06.04.2024, 13.04.2024, 13.04.2024, 20.04.2024, 25.04.2024, 25.04.2024, 30.04.2024, 30.04.2024, 04.05.2024, 06.05.2024, 10.05.2024, 15.05.2024, 20.05.2024, 27.05.2024, 03.06.2024, 05.06.2024, 08.06.2024, 16.06.2024, 26.06.2024, , 04.07.2024, 15.07.2024, 27.07.2024 , 31.07.202, 10.08.2024, 13.08.2024, 14.08.2024, 26.08.2024, 26.08.2024, 10.09.2024, 16.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024, 24.09.2024, 27.09.2024, 30.09.2024, 06.10.2024, 14.10.2024, 15.10.2024, 17.10.2024, 28.10.2024, 29.10.2024, 30.10.2024, 11.11.2024, 14.11.2024, 17.11.2024, 19.11.2024, 23.11.2024, 28.11.2024, 04.12.2024, 10.12.2024, 21.12.2024 22.12.2024 23.12.2024 24.12.2024 25.12.2024, 26.01.2025 07.02.2025 інформацію про передачу нею збройним формуванням рф матеріальних ресурсів, а саме підготовлених сублімованих продуктів швидкого приготування (сухих пайків).

Поряд з цим, під час досудового розслідування отримані фактичні дані, що підтверджують отримання 02.12.2023, 25.12.2023, 19.01.2024, 20.01.2024, 22.02.2024, 11.03.2024, 19.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024, 06.04.2024, 06.04.2024, 25.04.2024, 30.04.2024, 04.05.2024, 15.05.2024 20.05.2024, 27.05.2024, 04.07.2024, 14.08.2024, 16.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024, 30.09.2024, 06.10.2024, 15.10.2024, 30.10.2024, 14.11.2024, 17.11.2024, 19.11.2024, 23.11.2024, 10.12.2024, 23.12.2024, 25.12.2024, 07.02.2025 військовослужбовцями військових формувань держави агресора, підготовлених ОСОБА_4 сублімованих продуктів швидкого приготування (сухих пайків).

Крім цього, протиправна діяльність громадянки України ОСОБА_4 підтверджується наявністю подяк на ім`я останньої, зокрема від представників збройних формувань держави-агресора, т.зв. міжнародного союзу громадських об`єднань «Великого війська Донського» з формулюванням: «за активну громадянську позицію, небайдужість до долі вітчизни, підтримки та допомоги бійцям збройних сил рф, які виконують завдання з захисту мирного населення від неонацистів Збройних сил України».

Таким чином, зазначеними умисними діями громадянка ОСОБА_4 вчинила усі необхідні дії для завершення свого злочинного умислу, направленого на пособництво державі-агресору її збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Систематичність та тривалість протиправних дій ОСОБА_4 свідчать про їх свідомий характер, добровільність та наявність прямого умислу на вчинення вказаних дій. Зокрема, з огляду на наявний життєвий досвід громадянка України ОСОБА_4 достеменно розуміла протиправність своїх дій щодо пособництва збройним формуванням держави-агресора та мала на меті завдання шкоди Україні шляхом збору, підготовки та передачі їм матеріальних ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пособництві державі-агресору, умисних діях, спрямованих на допомогу державі - агресору (пособництво), збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.03.2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

З огляду на те, що під час проведення досудового розслідування отримані дані, що підозрювана на перебуває на тимчасово окупованій території України повідомлення про підозру ОСОБА_4 опубліковано 25.03.2024 року в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також повістки про виклик на 31.03.2024 року, 01.04.2025 року, 02.04.2025 року до СУ ІНФОРМАЦІЯ_4 для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій. Однак, остання на виклик не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду та тимчасово окупованій території України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Крім цього, під час проведення досудового розслідування отримані дані, що ОСОБА_4 дотепер знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується відомостями Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, відповідно до яких 31.01.2020 року громадянка ОСОБА_4 перетнула лінію розмежування з тимчасово окупованою територією України у напрямку ТОТ України Крим у пункті пропуску «КПВВ Каланчак».

11.04.2024 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував щодо клопотання прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити вказане правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , яка добровільно погодилась на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхала з неї до теперішнього часу та не з`явилась на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винуватою, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Первомайський, Шилкінського району, Читинської області, рф, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: