МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1891/24
Провадження № 1-кс/945/295/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000056, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, підставою для застосування арешту майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 є те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення майбутнього цивільного позову або конфіскації, відшкодування завданої шкоди.

В судовому засіданні прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання. Уточнила, що підставою застосування арешту майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 є те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення майбутнього цивільного позову, відшкодування завданої шкоди.

Власник майна підозрювана ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у задоволені клопотання про арешт майна. Адвокат ОСОБА_5 надав через канцелярію суду клопотання про відмову у задоволенні клопотання з доданими до нього документами. У судовому засіданні адвокат виступив з промовою, в якій озвучив доводи, що викладенні у запереченнях, зокрема вказав на необґрунтованість підозри та відповідно на необґрунтованість клопотання, оскільки цивільний позов долучений до матеріалів підготовлений прокуратурою в інтересах Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, в той час, як висновком експерта не визначено джерело виплати заробітної плати ОСОБА_4 , клопотання не містить інформації про наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, відсутні докази на підтвердження вартості майна, що не дозволяє оцінити співмірність такого заходу забезпечення кримінального провадження, не зазначені обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор в свою чергу надала пояснення щодо обґрунтованості підозри, щодо правильності пред`явлення в майбутньому цивільного позову в інтересах саме Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, як органу управління майном та роботодавця, пояснила, що оцінка майна підозрюваної не проводилась, та вказала, що якщо слідчий суддя вважає такий захід забезпечення кримінального провадження неспівмірним, він може задовольнити клопотання частково.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, відділенням ВП № 5 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

20.08.2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Слід зауважити, що в судовому засіданні було поставлено питання адвокатом ОСОБА_5 щодо зміни правової кваліфікації (з ч. 4 ст. 358 на ч. 1 ст. 366 КК України), і прокурор пояснила, що 14.08.2025 була винесена постанова про зміну правової кваліфікації, однак до матеріалів справи означена не долучена.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1, 2, 6, 8, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абзац другий частини першої статті 170 КПК України).

Арешт майна допускається, зокрема, але не виключно, з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (пункт 4 частини 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України): правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з проекту цивільного позову, доданого до клопотання, прокуратура має намір просити стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 249 596,86 грн, які, на думку прокурора, ОСОБА_4 привласнила у період з березня 2021 по грудень 2023 шляхом зловживання своїм службовим становищем (а/с 217).

В той же час, відповідно до висновку експерта судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000056 № 24-5796 від 24.01.2025, загальна сума безпідставно нарахованої заробітної плати за 2021-2023 роки склала 310212,76 грн, сума до виплати 249 721,27 грн (а/с 182). В додатку 1 до висновку експерта вказано також суму у розмірі 249 721,27 грн (а/с 187-188).

В клопотанні старший слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваної у кримінальному провадженні, зокрема на квартиру загальною площею 64,3 м2, житлової площі 43,36 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0023 площею 8,4 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 242), земельну ділянку з кадастровим номером :08:013:0016 площею 0,1463 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 242) та земельну ділянку з кадастровим номером :08:013:0015 площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 242).

В той же час, для перевірки співмірності розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та зазначеної у цивільному позові з вартістю майна, яке належить арештувати, необхідно знати цю вартість майна, однак до матеріалів справи такої інформації не долучено, що унеможливлює виконання слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України.

Без надання інформації про оцінку майна, слідчий суддя робить очевидний та логічний висновок, що для забезпечення цивільного позову на суму 249 596,86 грн, арешт квартири загальною площею 64,3 м2, житлової площі 43,36 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та трьох земельних ділянок є явно не розумним та не співрозмірним заходом забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову.

При цьому, доводи прокурора щодо можливості задоволення клопотання частково також не можуть бути взяті до уваги, оскільки визначити без оцінки майна, на яке саме нерухоме майно має бути накладено арешт, неможливо. При цьому, в Україні доступні оперативні та безкоштовні ресурси для здійснення орієнтовної оцінки майна на офіційному сайті Фонду державного майна України.

Більш того, у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомила, що вона заміжня, має дитину 11 років, дохід сім`ї включає в себе її заробітну плату, розмір якої можна приблизно встановити з наданих документів, її пенсії в розмірі приблизно 5000 грн та пенсії чоловіка розміром приблизно 8000 грн. З чого можливо зробити висновок, що якщо, за результатами судового розгляду кримінального провадження, буде задоволено цивільний позов, то стягнення цієї суми (249 596,86 грн) можливо шляхом звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , 1974 р.н., яка є працездатною особою.

Як вбачається з матеріалів, додатних до клопотання, та що було підтверджено у судовому засіданні, відомості про кримінальне провадження № 0000056, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2023 року.

Весь цей час ОСОБА_4 обізнана щодо кримінального провадження, неодноразово надавала документи в рамках досудового розслідування, однак не здійснила заходів, направлених на реалізацію свого майна, його приховування, передачу іншим особам, доказів цього слідчому судді не надано.

Більш того, як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник, і не було заперечено прокурором, вона з чоловіком та дитиною відпочивала за кордоном і повернулась до України знаючи, що їй буде вручено повідомлення про підозру. Це підтверджується і тим, що до клопотання додано повідомлення про підозру ОСОБА_4 датоване 19.08.2025 та вручене секретарю Степівської с/р ОСОБА_7 , а також докази надсилання повідомлення про підозру поштою на адресу ОСОБА_4 (а/с 194-206).

Лише 25.08.2025 через канцелярію суду прокурором було надано заяву про долучення матеріалів до клопотання про арешт майна до якого додано повідомлення про підозру від 19.08.2025 вручене ОСОБА_4 особисто 20.08.2025 о 15:45.

Тут слід зауважити, що фактично, клопотання про арешт майна було подано до суду до вручення особі повідомлення про підозру, коли вона мала статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт і в такому випадку, відповідно до ст. 642 КПК України, із клопотанням про арешт майна може звертатись до суду лише прокурор.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя робить висновок, що під час судового розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_4 , не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст. 130, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000056, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 26 серпня 2025 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.08.2025