н/п 1-кс/766/6517/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

13.08.2025 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому просив: накласти арешт по кримінальному провадженню № 0000282 від 17.03.2022 на рухоме майно, а саме на транспортні засоби належні на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Код , адреса юридичної особи: м. Київ, вул. Жилянська, 43):

- марки «RENAULT» моделі «LOGAN», 2020 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- марки «СБМ» моделі «UDS-214.3» (на шасі «МАЗ 6302с5»), 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 24.02.2022 по 11.11.2022 представники окупаційної влади рф та військовослужбовці збройних сил російської федерації, порушуючи закони та звичаї війни, під загрозою застосування зброї, заволоділи транспортними засобами підприємств, організацій, установ, розташованих на території м. Херсона та транспортними засобами Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у тому числі, у період часу з 24.02.2022 по 07.10.2022 невстановлені військовослужбовці збройних сил рф, перебуваючи на території м. Херсона, незаконно заволоділи транспортними засобами, які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), а саме:

-марки «RENAULT» моделі «LOGAN», 2020 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-марки «СБМ» моделі «UDS-214.3» (на шасі «МАЗ 6302с5»), 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

04.08.2025 зазначені транспортні засоби визнано речовим доказом у провадженні, оскільки вони є об`єктами кримінально протиправних дій та в результаті заволодіння ними, діями представників окупаційної влади рф, Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ», представником якої виступає фахівець департаменту безпеки та стягнення заборгованості ОСОБА_5 , завдано матеріальну шкоду, а також вказані транспортні засоби можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речового доказу, визначені ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, виникає необхідність у накладенні арешту на транспортні засоби, які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ», представником якої виступає фахівець департаменту безпеки та стягнення заборгованості ОСОБА_5 , як на речові докази у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаних транспортних засобів.

04.08.2025 вищезазначені транспортні засоби оголошено в розшук, про що винесено постанови про оголошення в розшук транспортних засобів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, у клопотанні зазначив, що просить розглянути клопотання у його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повістки.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, щоСлідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у тому числі, у період часу з 24.02.2022 по 07.10.2022 невстановлені військовослужбовці збройних сил рф, перебуваючи на території м. Херсона, незаконно заволоділи транспортними засобами, які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), а саме:

-марки «RENAULT» моделі «LOGAN», 2020 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-марки «СБМ» моделі «UDS-214.3» (на шасі «МАЗ 6302с5»), 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

04.08.2025 зазначені транспортні засоби визнано речовим доказом у провадженні.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є предметом злочину, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження, а саме на транспорті засоби:

- марки «RENAULT» моделі «LOGAN», 2020 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- марки «СБМ» моделі «UDS-214.3» (на шасі «МАЗ 6302с5»), 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1