ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/809/25
Номер провадження №1-кп-678-85/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в селищі Летичів у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт, який складений старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 і затверджений 21 травня 2025 року прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 27 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, водія третього відділення охорони третього взводу охорони третьої роти охорони військової частини НОМЕР_1 , із військовим званням «старший солдат», раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 27 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано для проходження військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2024 року №184 старшого солдата ОСОБА_5 вважати таким, що з 23 червня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою водія третього відділення охорони третього взводу охорони третьої роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_1 страший солдат ОСОБА_5 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, старший солдат ОСОБА_5 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України згідно якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа за наступних обставин.

2. 27 липня 2024 року у вечірню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , не отримавши у встановленому законом порядку посвідчення водія, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року (в редакції від 20 травня 2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, вирішив вчинити підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_1 , скориставшись принтером марки «EPSON» моделі «L800», за допомогою спеціалізованого лотка та програми «Card Maker» роздрукував на пластиковій карті завідомо підроблене посвідчення водія видане на його ім`я серії НОМЕР_2 , категорії: «В», «С», видане 27 липня 2024 року ТСЦ 1242, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого використання та таким чином вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у підробленні посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

3. Крім того, 27 березня 2025 року близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом марки «Volkswagen», моделі «Bora», державний номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись по автомобільній дорозі М-30 Стрий-Ізварине, 321 км, що неподалік стаціонарного посту «Бохни», що в с. Бохни Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, та він всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року (в редакції від 20 травня 2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, в тому ж місці та в той же час, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія видане на його ім`я серії НОМЕР_2 , категорії: ОСОБА_6 , видане 27 липня 2024 року ТСЦ 1242, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразка, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ВІДНОСНО РОЗГЛЯДУ ОБВИНУВАЛЬНОГО АКТА ЩОДО ВЧИНЕННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОСТУПКУ У СПРОЩЕНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

4. Прокурор ОСОБА_4 направив до суду обвинувальний акт з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

5. Підозрюваний ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 подав прокурору заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У цій заяві підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що:

беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто в підробленні посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та використанні завідомо підробленого документа;

згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами (викладені у заяві і відображені у обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України);

ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження;

згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_5 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджено як підозрюваним ОСОБА_5 , так і його захисником адвокатом ОСОБА_7 .

6. Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Як зазначено у ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

7. Враховуючи те, що ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими під час досудового розслідування у формі дізнання обставинами, розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів у добровільності такої його позиції, адже його заява про визнання своєї винуватості також підписана і його захисником адвокатом ОСОБА_7 , з урахуванням клопотання прокурора, суд вважає, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України - без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

ІІІ. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

8. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

9. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

10. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

11. Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Законодавець у санкції ч. 1 ст. 358 КК України визначив покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Законодавець у ч. 4 ст. 358 КК України визначив покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

12. Отже, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

13. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 .

14. Із матеріалів справи випливає, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю і беззаперечно, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога і психіатра, є військовослужбовцем, раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, за місцем проживання орган місцевого самоврядування не відає відносно нього компрометуючими матеріалами.

15. Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (проступків), дані про особу ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання за інкримінованими кримінальними правопорушеннями (проступками) у виді штрафу, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, зокрема, за ч. 1 ст. 358 КК України ближче до середньої межі санкції статті, за ч. 4 ст. 358 КК України у максимальній межі, та застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді штрафу.

16. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ІV. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

17. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів відсутня майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, цивільний позов до підозрюваного (обвинуваченого) не заявлявся, запобіжний захід підозрюваному (обвинуваченому) не обирався.

18. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: вилучене посвідчення водія, яке є підробленим та відеозаписи залишити при справі, а накладений ухвалою слідчого судді арешт на посвідчення водія скасувати.

19. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він використав під час його зупинки працівником поліції, що поміщене до сейф-пакета ICR-0115610, а після експертного дослідження - поміщене до сейф пакета експертної служби МВС України 1113001 і яке зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи, скасувавши арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 березня 2025 року (справа №678/507/25, провадження №1-кс-678-233/25);

відеозапис із назвою NOR-00-4512, який записано на CD-R диск і зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-25/4863-ДД від 03 квітня 2025 року) в розмірі 1591,80 грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі абз. 3 ч. 3 ст. 395 КПК України якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Реквізити для сплати штрафу до державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/21081100

Код за

Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.)

р/р UA0022663

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Реквізити для сплати витрат за проведення експертизи на користь держави:

Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/24060300

Код за

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

р/р UA0022663

Код класифікації доходів бюджету: 24060300

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1