Справа № 755/4785/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 04.01.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 04.01.2025 року близько 17 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, вхопив потерпілу за волосся та потягнув за них, чим вивів її з рівноваги, в результаті чого вона присіла, після чого наніс не менше 5 ударів руками та ногами в область голови та тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив їй наступні тілесні ушкодження: синці у потиличній ділянці справа, навколо правого ока з переходом в підочну ділянку, у виличній ділянці справа з переходом в проекцію вертикальної гілки нижньої щелепи, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, що за критеріями визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легкого степеню тілесних ушкоджень; закрита травма грудної клітки: синець на боковій поверхні грудної клітки, справа в проекції 7-9 ребер, перелом 9-го ребра, що за критеріями визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що він проживає в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сусідкою ОСОБА_5 , з якою проживає понад 20 років та систематично конфліктує, проте до бійок ніколи не доходило, оскільки він свою агресію зазвичай спрямовував на меблі та стіни, ламаючи їх. В день події, а саме 04.01.2025 року, він знаходився на кухні, де хотів приготувати собі їжу, в цей момент додому повернулась його сусідка ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та непомітно зайшла до кухні, підійшла позаду нього, чим його налякала, внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт, у ході якого вона ( ОСОБА_5 ) почала його ображати та висловлювалася ненормативною лексикою, на зауваження не реагувала, він намагався її словесно заспокоїти, проте вона вийшла з квартири до загального коридору в будинку та почала гучно кликати на допомогу, що він сприйняв як загрозу для себе, після чого, перебуваючи в емоційному стані, він підійшов до ОСОБА_5 , схопив її ззаду руками за волосся і за горло та затягнув назад до квартири, вона хотіла вирватись і пручалась, тому вони обидва впали на підлогу, після чого, коли він вже підвівся, до квартири зайшла їхня сусідка та зупинила вказаний конфлікт, після чого вони обидва (він і потерпіла) викликали поліцію. Окрім того, він ( ОСОБА_3 ) зауважив, що в ході вказаної сутички він випадково зачепив ОСОБА_5 один раз ногою, будь-які інші тілесні ушкодження він їй не наносив, вона також його не била, водночас він переконаний, що ОСОБА_5 сама собі нанесла вказані ушкодження з метою звинуватити його.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Допитана у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вона проживає в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сусідом ОСОБА_3 . В день події, а саме 04.01.2025 року, вона повернулась додому після зустрічі з подругами та зайшла до кухні з метою зробити собі каву, в цей момент до неї підійшов сусід ОСОБА_3 та почав її ображати, сказав, що вона йому заважає, поводив себе агресивно, після чого вона, злякавшись за своє життя, вийшла до коридору та почала кликати на допомогу, в цей час ОСОБА_3 зненацька накинувся на неї, схопив за волосся і почав тягнути, вирвавши частину волосся, яке ніколи не виросте, після чого наніс удар в область обличчя, внаслідок якого вона втратила рівновагу та присіла на підлогу, намагалась прикритись руками, проте він ( ОСОБА_3 ) продовжив наносити численні удари руками та ногами в різні частини її тіла, точну кількість пригадати не може, після чого до них підбігла сусідка, яка почула крики про допомогу, і вилила на ОСОБА_3 воду, чим зупинила його дії, після чого вона ( ОСОБА_5 ) разом із сусідкою сховались у ванній кімнаті, звідки вона викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Також потерпіла додала, що вказану подію бачили сусідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 суду показала, що в день події, а саме 04.01.2025 року у вечірній час доби, вона почула крики з коридору та стала свідком конфлікту між своїми сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 , який перебував у агресивному стані, підійшов ззаду до ОСОБА_5 , схопив її за волосся та повалив її на підлогу, після чого наніс їй численні удари руками та ногами в різні частини тіла, точну кількість не пам`ятає, проте точно бачила один удар кулаком в обличчя та декілька ударів ногою у тулуб, в цей час ОСОБА_5 сиділа на підлозі та не чинила опору, після чого вона ( ОСОБА_8 ) набрала води та вилила на ОСОБА_3 , чим зупинила його дії, після чого він покинув місце події.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В день події, а саме 04.01.2025 року у вечірній час доби, вона почула крики сусідки ОСОБА_8 , вибігла на вказаний звук у загальний коридор будинку і побачила, що її сусідка ОСОБА_5 сиділа на підлозі та закривала обличчя руками, в цей час ОСОБА_3 стояв позаду неї в агресивному стані, після чого вона підбігла до них та інстинктивно відштовхнула ОСОБА_3 , після чого той відійшов та почав сваритись з ОСОБА_8 , оскільки та вилила на нього воду, в цей час ОСОБА_5 відповзла до своєї кімнати та викликала поліцію.

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з указаною заявою, у якій зазначає про те, що 04.01.2025 року приблизно о 17 годині 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , її побив сусід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме наніс удари кулаком в праву сторону обличчя.

З протоколу огляду місця події від 04.01.2025 року з додатком вбачається, що слідчим було оглянуто комунальну квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . В ході огляду ОСОБА_5 повідомила про те, що її сусід ОСОБА_3 схопив її за волосся, вдарив по обличчю та в область ребра.

Також з протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2025 року з додатком убачається, що слідчим проведено слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_5 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала обставини та механізм нанесення їй тілесних ушкодження 04.01.2025 року сусідом ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 90 КНП «КМКЛ ШМД» від 04.01.2025 року, ОСОБА_5 перебувала у відділенні лікарні з діагнозом: перелам ребра справа, забої обличчя.

Відповідно до висновку експерта № 042-184-2025 від 11.02.2025 року, на момент огляду медичної документації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження: синці - у потиличній ділянці справа, навколо правого ока з переходом в підочну ділянку, у виличній ділянці справа з переходом в проекцію вертикальної гілки нижньої щелепи, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, що за критеріями визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легкого степеню тілесних ушкоджень; закрита травма грудної клітки: синець на боковій поверхні грудної клітки, справа в проекції 7-9 ребер, перелом 9-го ребра справа, що за критеріями визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до середнього ступеня тілесних ушкоджень. Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 5 дій (за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 04.01.2025 року до 18 години 31 хвилин.

З протоколу огляду предметів від 12.02.2025 року з додатком вбачається, що слідчим було оглянуто DVD-R диск з інформацією виклику за допомогою спеціальної лінії «102», на якому зафіксовано, зокрема, як ОСОБА_5 здійснила виклик екстреної медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень.

Крім того, з протоколу огляду предметів від 12.02.2025 року з додатком вбачається, що слідчим було оглянуто DVD-R диск з інформацією виклику за допомогою спеціальної лінії «103», на якому зафіксовано виклик працівників поліції за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу освідування особи від 04.01.2025 року з додатком вбачається, що слідчий провів освідування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого на тілі ОСОБА_3 виявлено подряпини на кістці середнього пальця лівої руки, які він отримав у ході конфлікту із сусідкою ОСОБА_5 .

Також з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2025 року з додатком вбачається, що слідчим проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого ОСОБА_3 розповів про обставини конфлікта зі своєю сусідкою ОСОБА_5 , який відбувся 04.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , та відтворив за допомогою статиста всі обставини даної події.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Статтею 122 КК України передбачена відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

З об`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується: 1) дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження; 2) наслідком у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком.

Тілесним ушкодженням середньої тяжкості є таке ушкодження, яке не заподіює здоров`ю шкоди, небезпечної для життя в момент заподіяння, не потягло за собою інших наслідків, властивих тяжкому тілесному ушкодженню, але разом із тим спричиняє тривале порушення функцій будь-якого органу або інший тривалий розлад здоров' я.

Із суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення може бути вчинене із прямим або непрямим умислом. Відповідальність за ст. 122 КК України настає також і в тих випадках, коли умисел винного був направлений на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяне тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні, саме у результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 було завдано тілесне ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта, що є логічними, послідовними і узгоджуються між собою.

У той же час, суд вважає неспроможною версію обвинуваченого про те, що він лише один раз у ході конфлікту випадково зачепив ногою потерпілу ОСОБА_5 , будь-яких інших ударів не наносив, тому не міг заподіяти їй вказані в обвинувальному акті тілесні ушкодження, які, на його думку, ймовірно нанесла собі сама потерпіла, щоб звинуватити його, оскільки така версія події обвинуваченого суперечить іншим дослідженим судом доказам, зокрема як потерпіла ОСОБА_5 , так і свідок ОСОБА_8 зазначили суду, що ОСОБА_3 наносив численні удари руками та ногами в різні частини тіла потерпілої, чим заподіяв їй вказані тілесні ушкодження, в цей час потерпіла не чинила супротиву, сиділа на підлозі та намагалась прикритись руками. Крім того, будь яких інших учасників конфлікту, які б гіпотетично могли б нанести потерпілій ушкодження, згідно досліджених судом доказів, на місці події не було, як і не було надано доказів того, що потерпіла отримала вказані в обвинувальному акті ушкодження до, або після конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_3 . Разом із цим, відповідно до висновку експерта, характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 5 дій (за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 04.01.2025 року до 18 години 31 хвилин, що підтверджує показання потерпілої та свідка.

Також суд критично сприймає доводи обвинуваченого про те, що його поведінка по відношенню до потерпілої була спровокована діями самої потерпілої, оскільки судом було встановлено, що підтвердив і сам обвинувачений ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не наносила йому жодних ударів, він багато років професійно займається боксом, про що ОСОБА_5 було відомо, крім того потерпіла не вчиняла будь-які протиправні дії відносно обвинуваченого, провокуючи його.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_3 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, не відшкодував завдану шкоду, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено. У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме три DVD-R диски, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: