УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Київ

справа № 745/1141/23

провадження № 51-2766 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2024 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року,

встановив:

Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно положень ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироків місцевого та апеляційного суду щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 412, 419 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Крім того, захисник у касаційній скарзі вказує на суворість призначеного його підзахисному ОСОБА_5 покарання, однак скарга не містить належного мотивування зазначеним доводам.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

У вступній частині касаційної скарги, адвокатом ОСОБА_4 вказано, що він є захисником ОСОБА_6 , натомість з копій судових рішень у кримінальному провадженні (справа № 745/1141/23) вбачається, що засудженою особою у даній справі є ОСОБА_5 , у зв`язку з чим скаржнику необхідно усунути розбіжності у даних про особу засудженого.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2024 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3