Справа № 751/5623/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/326/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001094 від 25 листопада 2024 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 24 серпня 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено та надано достатні докази про обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_8 на даний час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані, до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри. Апелянт вважає, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є особою 2 групи інвалідності, отримує пенсію, одружений, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей та матір пенсійного віку, його вік та стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001094 від 25 листопада 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

24 червня 2025 року о 17 год. 37 хв. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 25 червня 2025 року йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальні правопорушення, за які передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Крім того, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження апелянта про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4