печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000270, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про арешт майна, у якому заявник просить слідчого суддю:

1) накласти арешт на:

- квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гараж (паркомісце) за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гараж (паркомісце) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

2) заборонити органам та особам, що здійснюють примусове виконання рішення Мар`їнського районного суду Донецької області у справі № 237/3568/17, в тому числі, але не виключно:

- виконання виконавчого листа № 237/3568/17 від 11.12.2017;

- виконання виконавчого листа № 237/3568/17 від 22.09.2020 (про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрат, понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 грн.);

- виконання виконавчого листа № 237/3568/17 від 22.09.2020 (про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за договором позики, 3% річних та інфляційних втрат),

- вчиняти будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

3) заборонити Державному підприємству «СЕТАМ» () вчиняти будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, в тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди, акти, проводити відкриті торги та інші дії, пов`язані з переходом права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

4) заборонити органам та суб?єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб?єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до будь-яких реєстрів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо:

- квартири за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гаражу (паркомісце) за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гаражу (паркомісце) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 01.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, відкритого за заявою ОСОБА_3 .

Адвокат ОСОБА_2 також вказує, що ОСОБА_3 є потерпілим та цивільним позивачем у вказаному кримінальному провадженні.

У клопотанні також зазначено, що 23.05.2025 ОСОБА_3 звернувся до Печерського УП ГУНП у м. Києві з цивільним позовом у даному кримінальному провадженні, яким просить стягнути матеріальну шкоду, завдану йому вчиненим кримінальним правопорушенням, а саме:

- стягнути солідарно з ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 35 127 993,00 грн.

Підстави для звернення до слідчого судді з даним клопотанням ґрунтуються на наступному.

ОСОБА_3 у березні 2017 року придбав у ОСОБА_4 низку об?єктів нерухомого майна за договорами купівлі-продажу, а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.03.2017, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 1660, квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 00 (надалі Квартира АДРЕСА_8 ), на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.03.2017, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 1663, машиномісце у підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000, на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 28.03.2017, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 1669, машиномісце у підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000, на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 28.03.2017, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 1666.

Придбання Позивачем Об?єктів нерухомого майна відбулося за відсутності в Державному реєстрі речових прав будь-яких обтяжень щодо цих об?єктів.

Після цього, як вказує адвокат, ОСОБА_3 дізнався, що громадянин України ОСОБА_6 ініціював низку судових проваджень за участі ОСОБА_3 та продавця нерухомості - ОСОБА_4 , зокрема:

- про стягнення заборгованості за Договором позики з ОСОБА_4 та її поручителя солідарно, зокрема тіла боргу, 20% річних за період з 07.03.2017 по 10.03.2018, інфляційних втрат та 3% річних (справа № 237/3568/17ц);

- про визнання заяви про повний розрахунок між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за договором позики недійсною (№ 237/3566/17-ц);

- про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9 та двох згаданих вище паркомісць недійсним (№ 757/64192/19-ц);

- про визнання договору купівлі-продажу квартири № 93 недійсним (757/47946/19-ц).

Адвокат також вказує, що юридичною підставою позовів ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу об?єктів нерухомого майна (справ № 757/64192/19-ц, № 757/47946/19-ц), за якими право власності на ці об?єкти перейшло до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 визначив нібито вчинення цих правочинів на шкоду йому як кредитору ОСОБА_4 .

Як вказує ОСОБА_2 , після пред?явлення відповідних позовів, ОСОБА_6 має кредиторські вимоги до ОСОБА_4 на підставі договору позики від 05.03.2016, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 537, а також розписки від 17.03.2017. Вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 були забезпечені договором іпотеки з реєстровим № 538 від 05.03.2016.

Натомість, в якості фактичної підстави для пред?явлення зазначених позовів ОСОБА_6 посилався на те, що ОСОБА_4 , насправді, як особи не існує і ніколи не існувало, а на підставі документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 , діяла інша, невстановлена особа. Водночас, документи, видані на ім?я ОСОБА_4 , визнані органами Державної міграційної служби України недійсними.

Обґрунтовуючи зазначену обставину, ОСОБА_6 у пред?явлених позовах посилався на те, що громадянка України ОСОБА_7 , імовірно, є особою, що використовувала ім?я та недійсний паспорт ОСОБА_4 . Вказана обставина неодноразово визнавалася ОСОБА_6 , зокрема, у процесуальних заявах в межах судової справи № 757/64192/19-ц.

Представник ОСОБА_3 також вказує на те, що відповідно до пояснень ОСОБА_6 , вказана обставина підтверджується відповіддю відділення поліції № 2 Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області за вих. № 5249/54/01-21 від 28.07.2021, до якої додана заява за формою № 1 на ім?я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава щодо отримання паспорту серії НОМЕР_4 від 09.10.2004 на заміну втраченого паспорту серії НОМЕР_5 від 25.12.1996 року). Зазначається, що шляхом співставлення фотографій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вбачається, що це є одна і та сама особа.

У клопотанні також вказано, що у розпорядженні цивільного позивача вказані документи відсутні, проте відповідні обставини не тільки визнаються ОСОБА_6 , а і використовуються ним у обґрунтування заявлених процесуальних документів.

ОСОБА_2 поміж іншого також зазначає, що 29.01.2025 слідчими слідчого відділення Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області було проведено обшук у Квартирі ОСОБА_3 , що проводився на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 у справі № 521/21006/23. Вказана ухвала мотивована тим, що в ході кримінального провадження № 0000992 від 25.08.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України було встановлено, що ОСОБА_7 є однією і тією ж самою особою, що і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-портретної експертизи.

Під час ознайомлення з матеріалами судової справи № 757/47946/19-ц ОСОБА_3 отримав доступ до наступних документів:

- висновку за результатами службової перевірки щодо документування паспортом громадянина України ОСОБА_4 за підписом Заступника начальника відділу ПРГРФО УДМС України у Запорізькій області ОСОБА_10 та за затвердженням начальника УДМС України у Запорізькій області від 04.04.2013;

- листа Начальника УДМС України у Черкаській області від 24.01.2013 № 10/03/8-907 за підписом Начальника УДМС України у Черкаській області від 24.01.2013 ОСОБА_11 ;

- повідомлення про недійсний паспорт громадянина України ОСОБА_4 для виїзду за кордон від 18.04.2013 № 2779;

- інших супутніх документів, що стали підставою для висновку про недійсність паспорту ОСОБА_4 .

Відповідно до зазначених документів, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Новомиколаївським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 25.05.2011, є недійсним на підставі висновку за результатами службової перевірки щодо документування паспортом громадянина України ОСОБА_4 від 04.04.2013 за підписом заступника начальника відділу ПРГРФО УДМС України у Запорізькій області ОСОБА_10 .

Підставою для визнання недійсним зазначеного паспорту було те, що він був виданий на заміну паспорту громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого 30.04.1999 Кам?янським РВ УМВС України у Черкаській області громадянці України ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, а паспорт серії НОМЕР_7 було знищено ще 04.04.2003.

Крім того, під час звірки заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , наданої Кам?янським РС УДМС України у Запорізькій області та Заяви про видачу паспорта громадянина

України серії НОМЕР_6 , виданого 25.05.2011 Новомиколаївським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, було встановлено розбіжності у написанні персональних даних власника паспорту та невідповідність фотокарток.

При цьому, з огляду на встановлення факту видачі ОСОБА_4 паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 , виданого 22.06.2006 на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого 30.04.1999 Кам?янським РВ УМВС України у Черкаській області, на ім?я іншої особи, цей закордонний паспорт також було визнано недійсним.

Повідомленням про недійсний паспорт громадянина України ОСОБА_4 для виїзду за кордон від 18.04.2013 № 2779.

Отже, як вказує представник заявника, на момент укладення Договору позики, Договору іпотеки та заяви про повний розрахунок між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 усі документи, що посвідчували особу ОСОБА_4 (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон) були недійсними через їх видачу на підставі підробленого паспорту громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого 30.04.1999 Кам?янським РВ УМВС України у Черкаській області, автентичний варіант якого належав вже померлій на дату видачі недійсних документів ОСОБА_4 особи, ОСОБА_12 .

На переконання ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) діяли за попередньою змовою та уклали всі відповідні правочини суто задля заволодіння коштами та майном ОСОБА_3 , чим завдали йому суттєвої майнової шкоди.

Зокрема, має місце ситуація, за якої:

- ОСОБА_3 придбав Об?єкти нерухомого майна у ОСОБА_4 , не знаючи цю особу до цього та не володіючи інформацією про її взаємовідносини з ОСОБА_13 ;

- ОСОБА_6 попередньо скоординував свої дії з ОСОБА_4 шляхом укладення завідомо недійсної заяви про повний розрахунок, задля її подальшого скасування в судовому порядку;

Після цього ОСОБА_6 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області в межах справи № 237/3568/17 з метою легалізації та формування фіктивної кредиторської заборгованості ОСОБА_4 за нібито укладеним договором позики та розпискою.

Рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 07.08.2020 у справі № 237/3568/17 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 та її поручителя заборгованість у загальній сумі 24 060 259 грн.

Зазначене рішення суду наразі приведено до виконання у рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_10, яке перебуває на виконанні у ВПВР УЗПВР у Черкаській області ЦМУ МЮ (м. Київ).

При цьому, постановою Київського апеляційного суду від 29.11.2023 у справі № 757/64192/19-ц (залишена без змін постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.12.2024), позов ОСОБА_6 було задоволено частково, визнано недійсним Договори купівлі-продажу трьох із чотирьох об?єктів нерухомого майна, за якими ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 :

- машиномісце у підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_10, реєстраційний номер 000,

- машиномісце у підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000,

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000.

Наразі, за рахунок Об?єктів нерухомого майна, в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_10 вже здійснюється задоволення вимог ОСОБА_6 згідно рішення Мар?їнського районного суду Донецької області від 07.08.2020 у справі № 237/3568/17.

У рамках вказаного зведеного виконавчого провадження, здійснюється реалізація майна ОСОБА_3 , як рухомого, так і нерухомого (номер лоту, перелік майна та його вартість за результатами торгів наведена відповідно до переліку).

Адвокат ОСОБА_2 зауважує, що абсолютна більшість об?єктів рухомого майна, зазначених у переліку, вже були реалізовані на прилюдних торгах державним виконавцем. Відомості про статус реалізації вказаних об?єктів майна наявні за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_5

Також вказує, що, квартира АДРЕСА_9 виставлена державним виконавцем на третій повторний аукціон, запланована дата і час торгів - 03.07.2025 о 09:00.

Водночас, ОСОБА_3 як цивільний позивач пред?явив цивільний позов до трьох відповідачів солідарно, та має законний інтерес, щоб його вимоги про відшкодування шкоди як потерпілого у кримінальному провадженні і цивільного позивача були задоволені за рахунок майна, яке незаконно вибуло із власності ОСОБА_3 і реалізується в рамках виконавчого провадження.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження матиме наслідком вибуття майна, що буде використане для відшкодування ОСОБА_3 шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .

Станом на сьогоднішній день Квартира НОМЕР_9 є безхазяйним майном, право власності на яке не зарестроване за жодною особою, а ОСОБА_6 , у межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_10 за відсутності ухвали суду, намагається звернути на неї стягнення.

Адвокат ОСОБА_2 окремо зауважує, що Квартира НОМЕР_9 також є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000270 від 01.04.2021 за ч. 3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, оскільки у межах вказаного кримінального провадження здійснюється досудове розслідування факту незаконного заволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 саме квартирою АДРЕСА_9 та двома паркомісцями, про арешт яких просить Цивільний позивач.

Відтак, з огляду на заплановану реалізацію квартири 69 на торгах 03.07.2025 року, а також існуючий ризик безповоротного вибуття майна, Цивільний позивач звертається до слідчого судді із цим клопотанням та просить вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дії з означеним вище майном.

Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Звертаючись із клопотанням до слідчого судді, адвокат ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000270 від 01.04.2021 та внаслідок кримінального правопорушення, що розслідується, йому заподіяно шкоду, а отже метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже, арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), може накладатися виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Поряд з тим, з долучених до клопотання матеріалів не вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є підозрюваним у кримінальному провадженні, даних щодо повідомлення останнім про підозру в справі не міститься, витягу з ЄРДР, актуального на час звернення до слідчого судді, до матеріалів не приєднано.

Крім того, до клопотання не долучена копії позовної заяви поданої 23.05.2025 до Печерського УП ГУНП у м. Києві, також до клопотання не долучено підтвердження її реєстрації в органі досудового розслідування.

Таким чином, звернення із клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) на даній стадії провадження, є передчасним.

Поряд з тим, адвокат ОСОБА_2 посилаючись на інформаційну довідку № 429031743 від 28.05.2025 вказує, що квартира АДРЕСА_9 є безхазяйним майном, право власності на яке не зареєстроване за жодною особою.

В силу приписів ч. 6 ст. 170 КПК України арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не може бути накладений на безхазяйне майно, оскільки з цією метою арешт в кримінальному провадженні накладається тільки на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Отже, цивільний позов потерпілого не може бути забезпечений за рахунок безхазяйного майна.

Посилання заявника на те, що майно, про арешт якого він просить, також визнано речовим доказом в провадженні, в даному випадку наявності підстав для арешту не обґрунтовують, оскільки цивільний позивач, відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КПК України, може звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна тільки із метою забезпечення цивільного позву, тоді як звернення із клопотанням з метою забезпечення збереження речових доказів є повноваженнями слідчого, прокурора.

На підставі викладеного, оскільки клопотання не відповідає, зокрема, ч. 3 ст. 171 КПК України (фактично не є клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб), воно в силу приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню особі, що звернулась із ним, без розгляду.

Оскільки наразі в провадженні відсутні підозрювані, до яких ОСОБА_3 міг би звернутись із цивільним позовом, при поверненні клопотання не вбачаю підстав для встановлення строку для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про арешт майноа у кримінальному провадженні № 0000270 - повернути особі, яка звернулась з клопотанням - адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1