Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1003/25
Провадження № 1-кп/689/140/25
УХВАЛА

03 червня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025 р. за №0000202, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, РФ, громадянина України, розлученого, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0000202 від 06.02.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів. В клопотанні зазначено, що на даний час ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали, а саме: переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та / або суду ; можливість продовження злочинної діяльності, що обумовлює необхідність продовження застосування запобіжного заходу.

Прокурор підтримав клопотання з аналогічних мотивів. Посилається на те, що обвинувачений підозрюється в самовільному залишенні місця служби, а розуміючи суворість покарання може переховуватись від суду. Окрім того, будучи звільненим та не маючи легальних джерел для існування він може продовжувати злочинну діяльність.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на намагання обвинуваченого знайти військову частину, яка б погодилась прийняти його на службу. Цьому перешкоджає неможливість особистого контакту обвинуваченого з командиром військової частини. Обвинувачений також посилається на встановлення йому додаткових діагнозів, непосильність встановленого розміру застави.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, суд встановив наступне.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.04.2025 р. до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.06.2025 р. із можливістю внесення застави. Застава внесена не була.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Сам ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена міра покарання у вигляді тримання під вартою. Діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 пов`язане з переховуванням від місця проходження служби, що обґрунтовує наявність підозри ухилитись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, обвинувачений розлучений, утриманців не має, єдиним джерелом його доходів були кошти, отримані від несення військової служби, а такі виплати припинились. Відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність легальних доходів обґрунтовують ризик продовження злочинної діяльності.

Ч. 8 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Не роблячи наперед висновків щодо вини обвинуваченого, суд вважає доведеними ризики, які обґрунтовують тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого на встановлення йому додаткових діагнозів не підтверджено жодними доказами та не нівелює наявність таких ризиків. Також, посилання сторони захисту на складність із пошуком місця служби, перебуваючи під вартою, не унеможливлює здійснення таких заходів, у т.ч. за участі представника, захисника чи іншої особи або в режимі дистанційного спілкування.

Згідно із ч. 2 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

На думку суду, розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.04.2025 р. відповідає тяжкості злочину та з урахуванням особи обвинуваченого. Належних доказів та обґрунтувань щодо зменшення такого розміру суду не надано.

Таким чином, можливість внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді слід зберегти, як і визначені такою ухвалою обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01.08.2025 року.

Строк дії цієї ухвали закінчується 01.08.2025 року.

Визначену ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.04.2025 р. можливість звільнення під заставу, її умови, розмір та обов`язки, які покладені на обвинуваченого в силу ст. 194 КПК України продовжити на строк дії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1