Провадження № 1-кп/686/1222/25
09 липня 2025 року м. Хмельницький
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця ЗС України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (штраф не сплачено),
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем ЗС України за мобілізацією, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 02.06.2025 близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_2 , а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , тобто за місцем власного проживання, під час словесної суперечки із своєю матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення щодо спричинення тілесних ушкоджень останній.
Тоді ж, в ході зазначеного конфлікту, ОСОБА_2 , з метою реалізації свого протиправного умислу спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи навпроти потерпілої, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, кулаками правої та лівої рук, умисно наніс не менше п`яти ударів в область обличчя та грудної клітки ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаних протиправних дій, солдат ОСОБА_2 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_3 , тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу правої лобної ділянки голови, садна шкіри верхньої частини лобної ділянки голови посередині на межі росту волосся, підшкірного крововиливу зовнішньої частини верхньої і нижньої повік лівого ока, підшкірного крововиливу верхньої частини лівої виличної ділянки обличчя, забійної рани слизової і м`яких тканин верхньої губи дещо зліва, підшкірного крововиливу передньої поверхні грудної клітини справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Відтак, своїми умисними діями, як завдання потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.
Так, до матеріалів обвинувального акту долучено складену ОСОБА_2 , в присутності захисника ОСОБА_4 , заяву від 30.06.2025 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Згідно вказаної заяви ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та згідний із встановленими проведеним дізнанням обставинами.
Отже, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акту за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
При цьому, потерпіла ОСОБА_3 письмовою заявою надала свою згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності і відсутності обвинуваченого, про що свідчить її письмова заява від 30.06.2025.
За таких обставин суд, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному судовому провадженні (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження).
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Суд також погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як завдання умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При обранні виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, раніше судимий вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, вирок в частині призначеного покарання на даний час не виконаний.
Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_2 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 20.02.2025. Проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Під час перебування у відрядженні в школі базової загальновійськової підготовки, а саме 20.04.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 . Після встановлення його місцезнаходження солдат ОСОБА_2 продовжив проходження військової служби за своїм бажання у військовій частині НОМЕР_1 .
Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_2 характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває на військовій службі, під час проходження якої самовільно залишав військову частину, раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення відносно своєї матері, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, тобто вчинив рецидив кримінальних правопорушень.
Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_2 та яке судом визнане доведеним - є насильницьким злочином стосовно своєї матері, який через зухвалий та агресивний характер злочинних дій, представляє особливу суспільну небезпеку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також рецидив кримінальних правопорушень.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
З урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_2 та конкретних обставин справи, зокрема, обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення відносно своєї матері та рецидив кримінальних правопорушень, а також із врахуванням того, що він є військовослужбовцем ЗС України за мобілізацією, наявності обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_2 за вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Заборона щодо призначення покарання у виді обмеження волі, яка передбачена частиною 3 статті 61 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовуються у зв`язку із тим, що останній є військовослужбовцем за мобілізацією.
На підставі ст. 58 КК України, із врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗС України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , суд вважає за можливе замість обмеження волі на строк 1 (один) рік призначити ОСОБА_2 покарання у виді службового обмеження на той самий строк із відрахуванням із суми грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 в дохід держави у розмірі 20 відсотків та із застосуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 58 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2023 в розмірі 17 000 грн при призначенні покарання за цим вироком та за сукупністю вироків виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 302, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік замінити та призначити ОСОБА_2 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 58 КК України під час відбування покарання здійснювати відрахуванням із суми грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 в дохід держави у розмірі 20 відсотків та застосувати відносно ОСОБА_2 обмеження щодо підвищення за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховувати йому в строк вислуги років для призначення чергового військового звання.
Відповідно до положень ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2023 та покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік за цим вироком - виконувати самостійно.
Речові докази у справі:
- довідку (травмкарту) з Хмельницької міської лікарні на ім`я ОСОБА_3 від 02.06.2025 - залишити за належністю ОСОБА_3 .
- DVD-R диски з відеозаписами від 04.06.2025 та 30.06.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження та зберігати при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5