Справа № 383/985/25
Номер провадження 1-кп/383/118/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000120 від 02.07.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Новоградівка, Бобринецького району, Кіровоградської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, маючої на утримані двох малолітніх дітей, вважається такою, що судимості не має,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бобринецького районного суду Кіровоградської області із Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт. В судовому засіданні 29.08.2025 року прокурор подав угоду про визнання винуватості від 31.07.2025 року між прокурором та обвинуваченою.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи достовірно обізнана, щодо наявності відносно неї:

постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2024 року по справі №391/148/24, яка вступила в законну силу 31.03.2024 року, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої ОСОБА_6 , яка на момент вчинення правопорушення мала прізвище ОСОБА_7 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік;

постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.04.2024 року по справі №383/489/24, яка вступила в законну силу 07.05.2024 року, згідно якої ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на підставі ч.3 ст.30 КУпАП на строк три роки 11 місяців 8 днів;

постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.05.2024 року по справі №383/521/24, яка вступила в законну силу 18.05.2024 року, згідно якої ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки. На підставі ч.3 ст.30 КУпАП призначено позбавлення права керування транспортним засобом строком 6 років 10 місяців 25 днів;

постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року по справі №390/2721/24, яка вступила в законну силу 28.01.2025 року, згідно якої ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, всупереч накладених на неї адміністративних стягнень, продовжувала керувати транспортним засобом.

Так, згідно ст.317-1 КУпАП (Порядок виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом) - виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що вона позбавлена права керування транспортними засобами, продовжувала свідомо порушувати вимоги постанов суду. Крім того, після вступу в законну силу постанов суду, ОСОБА_4 в порушення вище зазначених вимог, посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 31.05.2023 року, видане ТСЦ 3543 до сервісного центру ТСЦ 3543 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях не здала.

Відповідно до постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року по справі №390/2721/24, яка вступила в законну силу 28.01.2025 року, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до неї окрім позбавлення права керування транспортним засобом строком на п`ять років, було також застосовано штраф у розмірі 40800 гривень, який вона в п`ятнадцятиденний термін, що зазначено в постанові суду, не сплатила, чим також умисно не виконано постанову суду.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи позбавлена права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду від 07.05.2025 року та 15.01.2025 року щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що в неї наявна заборона керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконала вище зазначені постанови суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

02.07.2025 року ОСОБА_4 , будучи позбавленою права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в м. Бобринець, Кропивницького району, Кіровоградської області, сіла за кермо транспортного засобу «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2 близько 15 години 30 хвилин та рухаючись по вул. Шумілова о 15 годині 45 хвилин, була зупинена працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст.382 КК України умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

31.07.2025 року у кримінальному провадженні між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті.

Вказаною угодою сторонами відповідно до ст.66 КК України визначили обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність передбачених ст.67 КК України обставин, що його обтяжують.

Також, вказаною угодою сторони узгодили покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з угодою, обвинувачена згодна з видом та мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена підтримала укладення угоди. Вказала, що уклала угоду добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не зверталась. Беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді. Зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Вона повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою.

Захисник угоду підтримав, зазначив про її добровільність, просив її затвердити так як вона відповідає інтересам обвинуваченої.

Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Обвинувач повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди.

Суд доходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією) (п.1 ч.4 ст.469 КПК України).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абз.5 ч.4 ст.469 КПК України).

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо нетяжкого злочину.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченої, яка є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

Суспільний інтерес - інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Умови угоди відповідають інтересам українського суспільства, оскільки є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя у розглядуваній категорії справ, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення нею та іншими кримінальних правопорушень.

Укладеною угодою не вирішується питання щодо майна третіх осіб. Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Сторони угоди, а також захисник підтвердили добровільність її укладення. У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_4 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченою.

Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови у її затвердженні немає.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину, те, що вона щиро покаялась, а також особу обвинуваченої, яка на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заміжня, має на утримані двох малолітніх дітей, перебуває в стані вагітності, постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, вважається такою, що судимості не має.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченої, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та з огляду на всі обставини в цілому, приходить до висновку, що обвинуваченій за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, слід призначити узгоджену сторонами в угоді міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2025 року у кримінальному провадженні №0000120 від 02.07.2025 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.07.2025 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Після набрання цим вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- один DVD-R диск на якому міститься копії відеозаписів з портативного відеореєстратора, які були записані 02.07.2025 працівником відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області під час здійснення реагування на повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП №5834 від 02.07.2025, де проводилася зупинка транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яка за рішенням суду позбавлена права керування, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000120 від 02.07.2025 року;

- копія розписки про вручення постанови Бобринецького районного суду від 24 квітня 2025 року у справі №383/489/25 на ім`я ОСОБА_8 , яку долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000120 від 02.07.2025 року;

- копія розписки про вручення постанови Бобринецького районного суду від 07 травня 2025 року у справі №383/521/25 на ім`я ОСОБА_8 , яку долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000120 від 02.07.2025 року;

- автомобіль «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2 , повернутий володільцю ОСОБА_4 , залишити за належністю володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1