Провадження №1-кп/523/1699/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04.09.2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0001371 від 14 серпня 2025 року із звинувачення,

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южно-Сахалінську, російської федерації, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, не маючої судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 21 години 00 хвилин 10 серпня 2025 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи на лавці біля буд.№92, по пр-кту Князя Володимира Великого, в м. Одесі, під час розмови із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявила, що той заснув, після чого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та з раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями будь-хто не спостерігає, забрала із собою залишений потерпілим на лавці, належний тому мобільний телефон марки «iPhone 11», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 , вартістю 8422,67 грн, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачена вину у вчиненому визнала повністю та показав, що у вищевикладені час і місці вона познайомилася та спілкувалася із потерпілим, під час чого виявила, що той, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, заснув та залишив на лавці без нагляду свій мобільний телефон. Обвинувачена, розуміючи, що це чуже майно, вирішила його привласнити для особистого користування, у зв`язку із чим, забрала його із собою. В подальшому вона видала чужий телефон правоохоронцям. Про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченою, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому їй діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що вона, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи близько 21 години 00 хвилин 10 серпня 2025 року на лавці біля буд.№92, по пр-кту Князя Володимира Великого, в м. Одесі, під час розмови із ОСОБА_5 виявила, що той заснув, після чого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та з раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями будь-хто не спостерігає, забрала із собою залишений потерпілим на лавці, належний тому мобільний телефон марки «iPhone 11», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 , вартістю 8422,67 грн, розпорядившись ним на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд визнає її щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка не має незнятої та непогашеної судимості, перебуває на обліку в спеціалізованій медичній установі у зв`язку із вживанням наркотичних речовин, а також посередньо характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватої, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, відсутності позовних вимог від потерпілого, фактичне відшкодування спричиненої тому майнової шкоди, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останньої необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу мобільний телефон марки «iPhone 11», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1