Справа № 135/916/25
Провадження № 1-кп/135/127/25
ВИРОК

іменем України

30.06.2025 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000061 від 11.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Тульчин Вінницької області, громадянки України, українки, жительки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей,раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. 24 червня 2025 року з Гайсинської окружної прокуратури до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло вказане кримінальне провадження.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості (далі Угода), укладена між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

1.2. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 червня 2025 року кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

ІІ. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

2.1. Згідно з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваною, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Обставини вчинення кримінального правопорушення:

10 червня 2025 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , проходячи територією дачного товариства «Протон», що розташоване на вулиці Хлібозаводській у місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області, на землі виявила прозорий поліетиленовий пакет із застібкою. Відкривши його, вона виявила всередині кристалічну речовину.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-25/13252-НЗПРАП від 16 червня 2025 року, виявлена речовина є психотропною, обіг якої заборонено, а саме PVP, масою 0,4728 г.

ОСОБА_3 помістила знайдену речовину до внутрішньої кишені своєї сумки та зберігала її при собі до 21 години 05 хвилин того ж дня для власного вживання, без мети збуту.

О 21 годині 05 хвилин 10 червня 2025 року зазначена психотропна речовина була виявлена та вилучена у ОСОБА_3 працівниками поліції.

Указані дії обвинуваченої кваліфіковані за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

ІII. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості

3.1. 24 червня 2025 року між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом угоди формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є тотожними формулюванню та кваліфікації, наведеним в обвинувальному акті.

При вирішенні питання про укладення даної угоди прокурором враховано наступні обставини:

- беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, щире розкаяння у скоєному, а також надання правдивих та детальних показань щодо обставин своєї кримінально-протиправної діяльності.

- характер і тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зокрема, належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується до кримінального проступку, а також спричинення шкоди внаслідок їх вчинення лише державним та суспільним інтересам;

- наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення;

Згідно з умовами угоди, обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення та зобов`язується визнати її у судовому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 472 КПК України сторони також узгодили покарання, яке підлягає призначенню обвинуваченій ОСОБА_3 у разі затвердження угоди.

Так, сторони дійшли згоди щодо визнання обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного та відповідно до статті 470 КПК України сторони узгодили вид та розмір покарання, яке запропоновано призначити обвинуваченій за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 59-1 КК України.

ОСОБА_3 погодилась на призначення такого покарання.

Сторонам також відомо та зрозуміло, що згідно зі статтею 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження їхнього права на оскарження вироку відповідно до частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для обвинуваченої також відмова від реалізації прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді передбачено правові наслідки її невиконання відповідно до статті 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості підписана сторонами кримінального провадження та захисником.

IV. Позиції учасників судового провадження

4.1 Позиція прокурора

Прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості у повному обсязі та просив суд її затвердити.

Він зазначив, що умови угоди відповідають як вимогам Кримінального процесуального кодексу України (КПК), так і вимогам Кримінального кодексу України (КК). Прокурор наголосив, що існують фактичні підстави для визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор повідомив, що укладення угоди є добровільним актом усіх сторін. Він переконаний, що умови угоди повністю відповідають інтересам суспільства, передусім у частині забезпечення швидкого судового провадження з дотриманням прав обвинуваченої. З огляду на обставини, викладені в угоді та повідомлені під час судового засідання, прокурор просив суд призначити узгоджене сторонами покарання.

4.2. Позиція обвинуваченого

Обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що угода була укладена нею добровільно, без будь-якого тиску, примусу чи погроз. Вона просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена зазначила, що повністю розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, наведеним в угоді та обвинувальному акті. Вона беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється, засуджує свою поведінку та готова понести узгоджене сторонами покарання.

На запитання суду обвинувачена повідомила, що розуміє свої права, визначені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження, визначені ст. 394 КПК України, щодо оскарження вироку.

4.3 Позиція захисника.

Захисник ОСОБА_5 підтримала укладену угоду про визнання винуватості, зазначивши, що її укладення є добровільним волевиявленням усіх сторін кримінального провадження.

Захисник підтвердила, що була залучена до процесу укладення угоди з моменту її ініціювання, брала участь у підготовці документа, а також надала обвинуваченій належні роз`яснення щодо істотних умов угоди, її правових наслідків та обмежень, передбачених чинним законодавством.

V. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та КК України

Під час вирішення питання щодо можливості затвердження угоди суд зобов`язаний встановити її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши позиції прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , суд дійшов таких висновків:

5.1. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України, в тому числі чи можливе укладання угоди у провадженні щодо інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У цьому провадженні угода між прокурором та ОСОБА_3 була складена і підписана 24 червня 2025 року за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , про що свідчать підписи сторін у тексті угоди. Цю обставину підтверджено сторонами в судовому засіданні. Угода укладена за ініціативою підозрюваної, що відповідає вимогам частини 2 статті 469 КПК України.

Згідно з положеннями абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд встановив, що угоду укладено у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Її умови відповідають вимогам статті 472 КПК України, оскільки угода містить усі необхідні елементи, визначені цією нормою.

Зміст угоди включає формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням відповідної статті (частини статті) Кримінального кодексу України. Сформульоване в угоді обвинувачення повною мірою відображає істотні фактичні обставини цього кримінального провадження та відповідає правовій кваліфікації дій ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила кожну з обставин, викладених в угоді та обвинувальному акті, і в присутності захисника визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а правові підстави для відмови у її затвердженні відсутні.

5.2. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, невідповідність умов угоди про визнання винуватості інтересам суспільства є підставою для відмови у її затвердженні.

Суспільний інтерес у затвердженні угоди полягає в досягненні цілей кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, а саме у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпеченні справедливого, неупередженого та своєчасного судового розгляду з дотриманням принципів законності, змагальності та диспозитивності. Це сприяє тому, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Укладення угоди у даному кримінальному провадженні сприяло своєчасному розкриттю кримінального проступку та підтвердженню вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Угода спрямована на досягнення публічного інтересу через забезпечення ефективного судового контролю за реагуванням держави на факти незаконного обігу психотропних речовин, що посягають на основи громадської безпеки, сприяють поширенню наркотичної залежності та становлять потенційну загрозу здоров`ю населення.

Затвердження угоди забезпечить розгляд справи у розумні строки, дозволить зменшити витрати державних ресурсів, сприятиме оптимізації навантаження на органи досудового розслідування, прокуратури та суду, а також гарантуватиме дотримання прав і законних інтересів обвинуваченої.

Крім того, узгоджене сторонами покарання має характер справедливого, відповідає ступеню тяжкості вчиненого, обставинам справи, особі обвинуваченої та спрямоване на досягнення мети загальної і спеціальної превенції.

Отже, суд дійшов висновку, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, оскільки сприяють реалізації завдань кримінального провадження, забезпечують баланс між публічними та приватними інтересами та демонструють спроможність держави реагувати на кримінальні проступки відповідно до принципів верховенства права.

5.3. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 7 статті 474 КПК України, під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд зобов`язаний встановити, чи не порушують її умови права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, а також заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди не порушують прав, свобод чи законних інтересів жодної зі сторін або інших осіб.

Цей висновок ґрунтується на такому.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 52 КПК України, під час укладення угоди забезпечено участь захисника, що гарантує дотримання прав обвинуваченої на юридичну допомогу та на справедливий суд. Умови угоди не є надмірно обтяжливими для жодної зі сторін, не містять зобов`язань, що порушують їхні процесуальні чи матеріальні права.

Аналіз змісту угоди та пояснень сторін також свідчить про відсутність порушення прав чи інтересів інших осіб. Зокрема, обставини, викладені в угоді та обвинувальному акті, не стосуються третіх осіб, не містять відомостей про їхню можливу участь у вчиненні правопорушення, а також не впливають на їхні права чи обов`язки.

Крім того, відповідно до статті 17 КПК України, обставини, викладені в угоді, не можуть бути використані для обґрунтування винуватості будь-яких інших осіб, окрім обвинуваченої у цьому провадженні. Угода також не містить положень щодо розпорядження майном третіх осіб чи вирішення майнових питань, які могли б зачепити інтереси осіб, які не є учасниками провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку, що умови угоди не порушують прав, свобод чи законних інтересів сторін або інших осіб.

5.4. Щодо добровільності укладення угоди.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, зокрема текст угоди про визнання винуватості, а також опитавши учасників судового засідання, переконався у добровільності її укладення.

Згідно з частиною шостою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, укладення угоди не повинно бути результатом насильства, примусу, погроз або будь-яких інших обставин, крім передбачених угодою. Якщо у суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що угода укладена недобровільно, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 474 КПК України він зобов`язаний відмовити в її затвердженні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 підтвердили, що угода була укладена добровільно, після усвідомлення її умов та правових наслідків. Сторони також повідомили про відсутність будь-яких скарг на дії одне одного під час укладення угоди.

Прокурор підтвердив, що умови угоди були узгоджені сторонами добровільно, без порушення прав обвинуваченої, а також без впливу сторонніх факторів.

За результатами перевірки суд дійшов висновку, що угода укладена сторонами добровільно, з повним усвідомленням її змісту, умов і правових наслідків, без примусу, тиску чи введення в оману, що відповідає вимогам закону.

5.5. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що покарання, узгоджене в угоді про визнання винуватості, у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 59-1 Кримінального кодексу України, є для неї зрозумілим, прийнятним та посильним для виконання.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді, а також зазначила, що ще на стадії досудового розслідування надала правдиві та повні показання щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У сукупності наведені обставини свідчать про реальну можливість виконання обвинуваченою зобов`язань, узятих на себе в межах укладеної угоди про визнання винуватості, що унеможливлює виникнення правових підстав для її невиконання або формального підходу до відбування покарання

5.6. Щодо наявності фактичних підстав для визнання винуватості.

Суд вважає, що фактичні обставини та формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті та зазначені в угоді про визнання винуватості, є узгодженими, внутрішньо несуперечливими та підтверджуються поясненнями обвинуваченої ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні у присутності захисника.

Обвинувачена підтвердила викладені в угоді фактичні обставини та визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Сукупність зазначених даних дає суду підстави вважати, що визнання обвинуваченою своєї вини є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що виключає сумнів у її причетності до вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України.

5.7. Щодо відповідності узгодженого сторонами угоди покарання вимогам КПК України та КК України.

Згідно із загальним правилом, домовленості сторін при узгодженні покарання не повинні виходити за межі загальних і спеціальних засад його призначення, установлених Кримінальним кодексом України. Суд вважає, що сторони угоди дотрималися вимог закону щодо призначення покарання.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, сторони погодилися на призначення обвинуваченій покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених статтею 59-1 Кримінального кодексу України.

Узгоджене покарання визначено з урахуванням положень статей 50, 6567 КК України та відповідає критеріям індивідуалізації покарання, а саме: характеру й ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, його класифікації відповідно до статті 12 КК України, форми вини, мотиву, мети, способу та стадії вчинення діяння, наслідків, які настали, обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченої.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відповідність узгодженого сторонами покарання вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, а також про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку і призначення узгодженого сторонами покарання.

??. Висновки суду

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та положенням Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Воно визначене з дотриманням принципів законності, справедливості, індивідуалізації покарання та гуманізму.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

???. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

7.1 Арешт

Відповідно до частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У межах кримінального провадження № 0000061 від 11 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 червня 2025 року було накладено арешт на психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,4728 г.

Зважаючи на те, що судом прийнято рішення стосовно речових доказів, арешт, накладений ухвалою слідчого судді, відповідно до положень статті 100 КПК України, підлягає скасуванню як такий, що втратив актуальність.

7.2 Процесуальні витрати

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

У цьому кримінальному провадженні встановлено витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № СЕ-19/102-25/13252-НЗПРАП від 16 червня 2025 року, у розмірі 3565 грн 60 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

7.3 Речові докази

Відповідно до пункту 3 частини дев`ятої статті 100 КПК України, речовий доказ психотропна речовина PVP, яка була предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з її незаконним обігом, підлягає знищенню.

7.4 Цивільний позов

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 12, 6567 Кримінального кодексу України, статтями 314, 373376, 468470, 472476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 червня 2025 року, укладену в межах кримінального провадження № 0000061 від 11 червня 2025 року між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 червня 2025 року покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки засудженої ОСОБА_3 на облік органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/13252-НЗПРАП від 16.06.2025 в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на тимчасово вилучене майно (психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,4728 г), накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.06.2025 скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме: психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, масою 0,4728 г, яку поміщено до сейф-пакету № 200250125, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя