Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/428/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/3037/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000038 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 21.05.2025, якою обвинуваченому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покровське Кіровоградсього району Кіровоградської області, українцю, громадянину України проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 26.07.2023 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 19.07.2025 включно.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Фортечного районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження № 0000038 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні, яке відбулось 21.05.2025, за клопотанням прокурора, районний суд продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто по 19.07.2025 включно.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, є раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, які вчинив перебуваючи на іспитовому терміні, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, не має жодного тимчасового або постійно місця проживання в межах м. Кропивницького та Кіровоградської області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Отже, захисник вважає, що запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під ватрою є надто суворим, не пропорційним та підлягає зміні на альтернативний запобіжний захід.

Щодо наявності ризику переховування від суду та посилання прокурора в клопотанні на тяжкість інкримінованих злочинів, не може бути виключною підставою для обґрунтування існування даного ризику. Ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших у цьому кримінальному провадженні та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення так само лише задекларовані прокурором у клопотанні, зазначення таких підстав є суто формальним, не ґрунтується ані на матеріалах досудового розслідування, ані на процесуальному законі.

Крім того, на переконання захисника жодних доказів на підтвердження наявності зазначених ризиків прокурор не надав. В порушення п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України в клопотанні є лише посилання, але відсутнє обґрунтування неможливості запобігання зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією обвинуваченого від суспільства.

Також захисник зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання та підтримує родинні стосунки з рідним братом ОСОБА_9 та матір`ю ОСОБА_10 , що вказує на міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду.

У своїй апеляційній скарзі обвинуваченй ОСОБА_6 також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що районним судом не прийнято до уваги, що потерпіла ОСОБА_11 ніяких майнових претензій до нього немає, а ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні є лише припущеннями.

Також зазначає, що він має бажання служити в лавах ЗСУ та захищати Україну від російської агресії.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити свої апеляційні скарги, думку прокурора, який просив залишити їх без задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження № 404/3037/25 у провадженні Фортечного районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження № 0000038 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження № 404/3037/25 в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на потерпілих та свідків, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Таким чином, колегія суддів дійшла однозначного висновку про те, що

апеляційні доводи захисника та обвинуваченого про недоведеність ризиків є безпідставними, оскільки не спростовують висновок суду першої інстанції, а окрім того кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що судом наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на два місяці, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому апеляційні скарги захисника та обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 21.05.2025, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 19.07.2025 включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2