Справа № 159/1219/25
Провадження № 1-кп/159/338/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 04.02.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залізниця Любешівського району Волинської області, українки, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, вдови, офіційно не працевлаштованої, в силу вимог ч. 3 ст. 88 КК України раніше не судимої,

у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 01 лютого 2025 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дії, маючи умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є важливим особистим документом, що перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити і містить інформацію, яка засвідчує факти, що мають юридичне значення, переконавшись, що її дії є непомітними для інших осіб, із незамкненого металевого ящика (сейфа) в спальній кімнаті незаконно заволоділа шляхом вільного доступу паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 07.08.2009 року на ім`я ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_4 01 лютого 2025 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 ,в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що її дії є непомітними для інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, із паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що лежав в незамкненому металевому ящику (сейфі) в спальній кімнаті, таємно викрала гроші в сумі 15000 гривень, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих ній діянь визнала повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань відмовилась. Проте, відповідаючи на запитання прокурора, підтвердила, що дійсно вчинила вказані кримінальні правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати та не позбавляти її волі.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, яка підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень та особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, та тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відповідно (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить, щире каяття обвинуваченої у вчиненому, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд враховує також те, що обвинувачена є раніше не судимою в силу вимог ч. 3 ст. 88 КК України, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання.

Крім цього, суд враховує думку потерпілого щодо призначення покарання, який просив призначити покарання згідно Закону, однак має майнові претензії до обвинуваченої.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченій, суд прийшов до висновку, що для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді обмеження волі на строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 357 КК України, та у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченої, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченої та встановлені судом обставини, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства і щодо неї є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченої до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 4560 грн., паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього;

-господарські товари: миючий засіб "Sarma", серветки паперові "Malvar", два рулони туалетного паперу по 64 м., упаковку з 5 кухонних губок "Vivat", які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 ;

-продукти харчування: філе оселедця холодного копчення у вакуумній упаковці, половину торта "Снікерс" в упаковці, дві шаурми "Green", чотири багети, пельмені на вагу в пакеті (цінник 79 грн.), які передано на зберігання ОСОБА_7 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1