УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року

м. Київ

справа № 203/3202/25

провадження № 51-2050впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Дніпровського апеляційного суду та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 203/3202/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), надійшло вищевказане подання апеляційного суду, яке обґрунтовано тим, що згідно з обвинувальним актом достеменно встановити місце вчинення кримінального правопорушення неможливо, а тому кримінальне провадження має бути направлено для розгляду до суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Крім цього, у поданні зазначено, що судді, які розглядають кримінальні провадження в Центральному районному суді м. Дніпра, не можуть брати участь у розгляді вищезазначеного кримінального провадження, оскільки заявили самовідводи.

Також на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого в якому він просить направити кримінальне провадження для розгляду до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Свої доводи обвинувачений обґрунтовує тим, що місцем вчинення злочину є Шевченківський районний суд м. Дніпро, де і була підготовлена позовна заява, долучено до неї документи і сплачено судовий збір. Крім цього, документи щодо подання позову, в тому числі оригінал розписки, заочне рішення суду, про визнання права власності на квартиру, яке набрало законної сили, зберігались на робочому місці, де і проводився обшук та вилучено речові докази.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання та клопотання. Заперечень і заяв стосовно відкладення розгляду не надійшло.

Перевіривши наведені обґрунтування, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене подання та клопотання не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Статтею 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПКфактичні обставини кримінального правопорушення у обвинувальному акті викладаються так як це вважає встановленим прокурор.

До фактичних обставин в тому числі відноситься місце вчинення кримінального правопорушення. Перевірка достовірності фактичних обставин здійснюється під час судового розгляду.

Згідно з обвинувальним актом, викладеними фактичними обставинами та формулюванням обвинувачення дії ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК, закінчені на території м. Дніпро. В обвинувальному акті відсутні будь-які посилання, що місце вчинення кримінального правопорушення не встановлено.

Також не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження для розгляду до Заводського районного суду м. Запоріжжя, оскільки посилання на ч. 2 ст. 32 КПК є необґрунтованим, так як в обвинувальному акті відсутні будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК, на території, яка підпадає під юрисдикцію суду, де обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Тому визначених законом підстав для передачі вказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, не встановлено.

Керуючись статтями 32, 34, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Подання Дніпровського апеляційного суду та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 203/3202/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 384 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3