Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 562/2279/25

Провадження № 11-сс/4815/234/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0000286,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01:33 год. 12 вересня 2025 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування цих вимог зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування наведених у клопотанні ризиків та зауважив, що у разі обрання менш суворого запобіжного заходу він зобов`язується не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчиняти інше кримінальне правопорушення чи будь-яким чином чинити тиск на свідків.

Також зазначено, що він співпрацює з органами досудового розслідування та дає всі необхідні показання з приводу обставин справи, офіційно зареєстрований та має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, здійснює догляд за бабусею ОСОБА_9 , яка є інвалідом першої групи та потребує постійного догляду та на даний час сам потребує лікування, і хоча раніше притягався до кримінальної відповідальності, всі його судимості зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Вважає, що підозра у вчиненні ним цього кримінального правопорушення грунтується лише на показаннях потерпілого ОСОБА_10 , а сам він не мав на меті заволодіти його транспортним засобом і у нього ніколи не було водійського посвідчення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження за клопотанням та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

14 липня 2025 року в 01 год. 33 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК та у той же самий день, 14 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України, а саме у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази - протоколи допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколи затримання та обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а також інші докази, які долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Так враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , та яке є особливо тяжким кримінальним правопорушення, за що передбачене покарання від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такого, то ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду є цілком обгрунтованим.

У свою чергу, уникнення органу досудового розслідування дозволить здійснити незаконний вплив підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки судом до уваги будуть братися лише ті показання, які дані ними лише під час судового розгляду, а тому у разі застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою існує цілком обґрунтований ризик вчинення ОСОБА_5 тиску на свідків та потерпілого для зміни чи відмови даних ними показань.

Також ураховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює, постійного місця реєстрації немає, не одружений, а отже не має міцних соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, колегія суддів визнає правильним висновок слідчого судді про доведеність та існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Наявні у матеріалах справи документи про наявність в ОСОБА_5 численних захворювань не входить до переліку хвороб, які б вказували на неможливість його утримання під вартою, а тому посилання апелянта в цій частині не є обгрунтованими.

Доводи про необхідність здійснення догляду за бабусею підозрюваного - ОСОБА_9 , яка є інвалідом І групи не є переконливим у зв`язку з можливістю здійснення такого догляду іншими родичами.

Стосовно доводів підозрюваного про наявність чи відсутність доказів його у вини у вчиненні інкриміновано кримінального правопорушення, то такі не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції при вирішенні питання про законність і обгрунтованість обрання заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, при обранні запобіжного заходу виді тримання під вартою, слідчий суддя, враховуючи положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК, правомірно дійшов висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3