Справа № 458/225/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі: слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження:

з боку обвинувачення

слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 не прибула,

особа, стосовно якої розглядається клопотання про накладення грошового стягнення свідок ОСОБА_4 не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Турківського районного суду Львівської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002091 від 08.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про накладення грошового стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 року до слідчого судді Турківського районного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002091 від 08.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про накладення грошового стягнення, в якому слідчий просить накласти на свідка ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 грн.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Клопотання розглядається за ініціативою слідчого.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що солдат ОСОБА_4 на підставі наказу №9 командира військової частини НОМЕР_2 зараховано у розпорядження військової частини та на всі види забезпечення та призначеного на посаду старшого стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони 2 роти охорони НОМЕР_3 батальйону охорони. Будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. 11.10.2024 близько 8:50 год старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_2 по даний час. 23 травня 2025 року було вручено повістку про виклик ОСОБА_4 про явку останнього до слідчого на 26 травня 2025 року на 09 год 00 хв, та на 29 травня 2025 року на 09 год 00 хв, про те що його викликається до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 про, що ОСОБА_4 , розписався у корінці про отримання повістки. Окрім цього також 10 червня 2025 року слідчим було здійснено виїзд по місцю проживання громадянина ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де останнього за місцем проживання виявлено не було на номер мобільного телефону не відповідає. Незважаючи на це 26 травня 2025 року так і 29 травня 2025 року громадянин ОСОБА_4 , до відділення поліції не з`явився про причини своєї неявки не повідомив, про що було повідомлено рапортом начальника СВ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_4 , який був у встановленому ст. 139 КПК України порядку викликаний до слідчого підрозділу однак на виклик уповноваженої службової особи тобто слідчого, не прибув та не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

Прокурор в судове засідання не викликався, про розгляд клопотання був повідомлений шляхом скерування повідомлення про розгляд клопотання в електронний кабінет Електронного суду.

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про накладення грошового стягнення свідок ОСОБА_4 в судове засідання прибув, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином в установленому законом порядку шляхом здійснення телефонного виклику секретарем судового засідання. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, при постановленні ухвали вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав і мотивів, з врахуванням положень закону.

Клопотання про тимчасовий доступ до документів відповідає вимогам ст.160 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_4 на підставі наказу №9 командира військової частини НОМЕР_2 зараховано у розпорядження військової частини та на всі види забезпечення та призначеного на посаду старшого стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони 2 роти охорони НОМЕР_3 батальйону охорони. Будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

11.10.2024 близько 8:50 год старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_2 по даний час .

23 травня 2025 року було вручено повістку про виклик ОСОБА_4 про явку останнього до слідчого на 26 травня 2025 року на 09 год 00 хв, та на 29 травня 2025 року на 09 год 00 хв, про те що його викликається до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 про, що ОСОБА_4 , розписався у корінці про отримання повістки.

Окрім цього також 10 червня 2025 року слідчим було здійснено виїзд по місцю проживання громадянина ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де останнього за місцем проживання виявлено не було на номер мобільного телефону не відповідає.

Незважаючи на це 26 травня 2025 року так і 29 травня 2025 року громадянин ОСОБА_4 , до відділення поліції не з`явився про причини своєї неявки не повідомив, про що було повідомлено рапортом начальника СВ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_4 , який був у встановленому ст. 139 КПК України порядку викликаний до слідчого підрозділу однак на виклик уповноваженої службової особи тобто слідчого, не прибув та не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

На підтвердження неявки до слідчого, додано копію Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ІНФОРМАЦІЯ_1 де серед осіб які заходили та перебували у відділені поліції за 26 травня 2025 року та 29 травня 2025 року громадянин ОСОБА_4 не значиться.

На даний час ОСОБА_4 має процесуальний статус свідка та останнього необхідно додатково допитати з приводу його самовільного залишення військової частини.

Особою, яка звернулася з клопотанням, долучено належним чином засвідчену копію витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання; зазначено в клопотанні правова кваліфікація кримінального правопорушення; надано документи, в яких міститься інформація, яка має суттєве значення під час розгляду клопотання; наявні повні та конкретні відомості про речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 131 КПК України накладення грошового стягнення є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і накладення грошового стягнення, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати свідка у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого.

Особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків (ч.1 ст.144 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є: (1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; (2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; (3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); (4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; (5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; (6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; (7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; (8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Поряд з цим, свідок не повідомив слідчого про наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому з`явитись за викликом до слідчого.

Отже, будучи обізнаним про необхідність з`явитися до слідчого, свідок до слідчого не прибув, про наявність поважних причин для неявки слідчого не повідомив.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КПК України, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Водночас, згідно з ч.1 та пункту 2 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких, зокрема, належить накладення грошового стягнення.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

КПК України не встановлює обмежень щодо накладення грошового стягнення відносно ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків, до яких, відповідно до ст. 66 КПК України, належить, серед інших, прибувати за викликом до суду.

Таким чином, ч. 1 ст. 144 КПК України встановлює можливість накладення грошового стягнення за невиконання процесуальних обов`язків, до яких, відповідно до ст. 66 КПК України, належить, серед інших, прибувати за викликом до слідчого, а ч. 1 ст. 139 КПК України - тільки за не з`явлення без поважних причин або не повідомлення про причини свого неприбуття.

Свідок ОСОБА_4 будучи належно повідомленим та викликаним до слідчого на 26 травня 2025 року так і 29 травня 2025 року на виклик уповноваженої службової особи тобто слідчого, не прибув та не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення на свідка грошового стягнення.

Слідчий суддя вважає, що накладення на свідка грошового стягнення 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп, буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, здатним забезпечити їх належну процесуальну поведінку та явку для допиту слідчим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 131, 132, 138, 139, 144, 327, 371, 372, 375, 376 КПК, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на свідка ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 грн.

Роз`яснити, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1