Справа № 372/4416/25
Провадження № 1-кп-376/25
В И Р О К

іменем України

05 серпня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000211 від 27.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василів Білоцерківського району Київської області, громадянина України, працюючого машиністом в ПрАТ «ККПК», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 14 жовтня 2024 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.301 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2025 року, близько 19 години 00 хвилини у ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла, виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , котра належить потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, без визначених законом підстав та без дозволу власника, незаконно проник на територію земельної ділянки 539, котра огороджена парканом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, застосовуючи фізичну силу, шляхом відтискання металопластикової віконної рами будинку, незаконно проник до будинку, який належить потерпілій ОСОБА_4 , тим самим порушивши права ОСОБА_4 на недоторканість житла.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Разом з обвинувальним актом, прокурор звернувся з клопотанням, згідно якого під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності. У зв`язку з чим прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Частиною 2статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, відсутність тяжких наслідків, відсутність претензій з боку потерпілої, а також особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст.162 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченому, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки обвинувачений не відбув покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2024 року слід застосувати положення ст.71 КК України та повністю приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком. На підставі ч.3 ст.72 КК України призначені покарання різних видів слід виконувати самостійно як такі, що не підлягають складанню одне з одним.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні .

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 100, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі статтей 71,72 Кримінального Кодексу України приєднати ОСОБА_3 невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року пробаційний нагляд на строк один рік.

Остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків згідно статті 71 Кримінального Кодексу України призначити у виді пробаційного нагляду на строк один рік та штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Призначені ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду та штрафу виконувати самостійно.

Речові докази: оптичний DVD-R диск - залишити у матеріалах кримінального провадження; наволочку з подушки - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1