Справа № 206/3146/23
Провадження № 1-кс/206/612/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 16.02.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в квітні 2014 року на території Луганської області невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» (ЛНР) створено не передбачене законами України збройне формування, яке має організовану структуру військового тину, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну.

Вказане формування озброєне вогнепальною зброєю, мають вибухівку, а також тяжке військове озброєння та військову техніку. У зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби. В кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, спрямованої на підтримку незаконно створених структур ЛНР, придушення організованого опору населення на непідконтрольній Україні території, протистояння правоохоронним органам України, знищення їх живої сили, матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мать загальну координацію керівництва незаконно створених збройних формувань ЛНР.

Восени 2014 року, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, ОСОБА_5 , поділяючи погляди та мету створення ЛНР, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, яке діяло у Ровеньківському районі Луганській області.

Вступивши в незаконне збройне формування, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь разом з іншими особами в незаконному збройному формуванні, я саме в січні 2016 року позмінно чергував на блок-посту в м. Ровеньки, Луганської області, яке з 2014 року контролюється незаконним збройним формуванням (ЛНР), під час якого з автоматичною вогнепальною зброєю типу автомата Калашникова, здійснював контрольно-пропускний режим; перевіряючи транспортні засоби, а також документи у громадян, які перетинали блок - пост.

Надалі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що зазначене незаконне збройне формування ЛНР не відноситься до збройних формувань, передбачених законами України, діючи з прямим умислом, став приймати активну участь в діяльності вищезазначеного незаконного збройного формування, а саме, будучи вдягненим в камуфльований одяг з використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів) та озброєним вогнепальною автоматичною зброєю, виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього, направленні на протидію силам АТО.

16.02.2018 відносно ОСОБА_5 винесено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

27.02.2018 слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до повідомлення УКР ГУНП в Луганській області від 26.07.2023 № 7945/111/14-2023 встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу № 2094 від 10.12.2014.

06.04.2018 беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 67 (6183) від 06.04.2018, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 год. 11.04.2018, 15.04.2018 та 18.04.2018 для вручення письмового повідомлення про підозру, а також проведення інших процесуальних дій.

13.07.2023 слідчий СУ ГУНП в Луганській області звернувся до слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.07.2023 ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.05.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 год. 05.05.2025, 06.05.2025 та 07.05.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000063 від 16.02.2018.

У жодний із призначеного часу ОСОБА_5 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до слідчого або прокурора не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- оглядом сайту «Миротворець» в мережі «Інтернет», відповідно до якої ОСОБА_5 розшукується за вчинення вбивства та с «Бойовиком НЗФ». Крім цього, ОСОБА_5 на фотознімках зображений у військовій формі з вогнепальною зброєю поруч з так званим керівництвом «ЛНР».

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

- відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 у період з 24.02.2022 по 27.03.2025 державний кордон України не перетинав;

- також згідно з відповіддю Мінсоцполітики, встановлено, що в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація стосовно ОСОБА_5 станом на 10.04.2025 відсутня.

Протягом квітня-вересня 2014 року значна кількість території та населених пунктів Луганської області, в тому числі м. Луганськ опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань ГШ ЗС Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області т.зв. «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Одночасно, представниками Російської Федерації та контрольованими ними органами України, з метою насильницької зміни конституційного ладу України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників політичного блоку «ЛНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації т.зв. «ЛНР», діяльність яких направлена на насильницьку зміну конституційного ладу України. У складі вищевказаних органів функціонували різного роду незаконні збройні формування, які виконували наступні функції:

- систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників т.зв. «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- вербування нових учасників до складу незаконних збройних формувань та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;

- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення 25.05.2014 позачергових виборів Президента України на території Луганської області;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Також слід зазначити, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Враховуючи викладене, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вступив до НЗФ, яке діяло у Ровенківському районі Луганської області. Досудове розслідування за вищезазначеним фактом здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Луганській області. Відомості внесено 16.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України.

16 лютого 2018 року відносно ОСОБА_5 винесено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

27 лютого 2018 року слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до повідомлення УКР ГУНП в Луганській області від 26.07.2023 № 7945/111/14-2023 встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу № 2094 від 10.12.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

06.04.2018 беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 67 (6183) від 06.04.2018, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 год. 11.04.2018, 15.04.2018 та 18.04.2018 для вручення письмового повідомлення про підозру, а також проведення інших процесуальних дій.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

- відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 у період з 24.02.2022 по 27.03.2025 державний кордон України не перетинав;

- також згідно з відповіддю Мінсоцполітики, встановлено, що в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація стосовно ОСОБА_5 станом на 10.04.2025 відсутня.

Протягом квітня-вересня 2014 року значна кількість території та населених пунктів Луганської області, в тому числі м. Луганськ опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань ГШ ЗС Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області т.зв. «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали сплинув 12 січня 2024 року.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 який зазначив, що при перетині блок-посту зі сторони м. Ровеньки Луганської області, останній неодноразово бачив ОСОБА_5 одягненого у військову форму, з шевроном: «ЛНР», який у нього перевіряв документи, при ньому знаходилася вогнепальна зброя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 який зазначив, що при перетині блок - посту зі сторони м. Ровеньки Луганської області, останній неодноразово бачив ОСОБА_5 одягненого у військову форму, з шевроном: «ЛНР», який у нього перевіряв документи, при ньому знаходилася вогнепальна зброя;

- оглядом сайту «Миротворець» в мережі «Інтернет», відповідно до якої ОСОБА_5 розшукується за вчинення вбивства та с «Бойовиком НЗФ». Крім цього, ОСОБА_5 на фотознімках зображений у військовій формі з вогнепальною зброєю поруч з так званим керівництвом «ЛНР».

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Всі ці обставини у своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що cлідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із абз. 7 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 16.02.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1