Справа № 504/5316/24
Номер провадження 1-кп/504/483/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 02.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Узун Сурхандарівської області, Узбекистан, особа без громадянства, з незакінченою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 близько 10:10, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем свого проживання з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що ОСОБА_5 має у фактичному володінні та користуванні транспортний засіб «ВАЗ 21043», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », а також знав про місце, де останній зберігає належні йому документи на вказаний автомобіль.

Так, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21043», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », серії НОМЕР_2 , виданого 16.05.1998 РЕВ-1 ДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння указаним офіційним документом, цього ж дня близько 10:15 год., більш точний час не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, ОСОБА_4 скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та діючи з прямим умислом та корисливими мотивами, будучи впевненим, що потерпілий за місцем мешкання відсутній, шляхом вільного доступу зайшов до спальної кімнати ОСОБА_5 , де з поверхні тумбочки, що знаходилася справа від ліжка, умисно, таємно викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21043», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », серії НОМЕР_2 , виданого 16.05.1998 РЕВ-1 ДАІ ГУМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_6 , що є офіційним документом ОСОБА_5 та в подальшому використовував його у власних цілях.

Під час дії на території України воєнного стану, якій оголошено Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/22, що затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.20.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, 26.07.2023 № 451/2023, від. 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, які затверджені Законами України, які набули чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти, 30.09.2024 близько 10:20 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . При цьому у ОСОБА_4 , який достовірно знав про майно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що зберігалося у коморі та підвальному приміщенні на території вказаного вище домоволодіння, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії ніхто не може, діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, протиправно, шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов до приміщення комори, що розташована з тильної сторони будинку за вказаною вище адресою, звідки умисно, таємно викрав належний ОСОБА_5 двигун внутрішнього згоряння від автомобіля «ВАЗ 2103» з маркуванням на ньому «2103» та «ВАЗ», який знаходився на підлозі, вартістю 3726,34 грн.

У продовження свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 так само, шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов до підвального приміщення, що розташоване з тильної сторони будинку, звідки умисно, таємно викрав належні ОСОБА_7 бензинову пилу з маркуванням «GRAND БП-4500» зеленого кольору (без шини та ланцюга), вартістю 1100,00 грн., та акумуляторну батарею з маркуванням «BERGER» ємністю 65 Ah чорного кольору, вартістю 1033,33 грн., що знаходилися на підлозі. При цьому ОСОБА_4 достовірно знав про те, що указане майно належить ОСОБА_7 , а також про те, що останній напередодні надав у тимчасове користування ОСОБА_5 указані бензинову пилу та акумуляторну батарею.

Окрім того, перебуваючи у вказаному підвальному приміщення, ОСОБА_4 умисно та таємно викрав належні ОСОБА_5 зварювальний апарат з маркуванням «FAVORIT MMA-200», який знаходився на полиці, вартістю 1433,33 грн., та два автомобільні колеса, які складаються із металевих дисків та резинових шин «Росава БЦ-13» розміром 185/65 R13, вартістю по 428,69 грн. за кожне, що знаходились біля вхідних дверей до середини указаного підвального приміщення.

У подальшому, ОСОБА_4 усе вищевказане викрадене майно переніс та помістив до бажаного відділення транспортного засобу марки «ВАЗ 21043» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », після чого місце вчинення злочину покинув на указаному автомобілі, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим таємно викрав чуже майно загальною вартістю 8150,38 грн.

За вказаних вище обставин ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 6017,05 грн. та потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2133,33 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 КК України, незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин.

30 вересня 2024 року приблизно о 10:30 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 знаходився за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак « НОМЕР_1 » 1991 року випуску, червоного кольору, який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 , та знаходився на подвір`ї домоволодіння за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з метою особистого збагачення, тобто з корисливими мотивами, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і викрити його злочинні дії ніхто не зможе, діючи повторно, протиправно та умисно, всупереч волі законного користувача ОСОБА_5 , не маючи будь-якого права на володіння, користування чи розпорядження вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 скористався відсутністю потерпілого і шляхом вільного доступу відкрив вказаний автомобіль, завів двигун транспортного засобу, почав рух та покинув місце злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак « НОМЕР_1 » 1991 року випуску, червоного кольору, вартістю 24913,91 грн., встановивши фактичний контроль над ним всупереч волі ОСОБА_5 , тим самим вилучив його із законного володіння останнього та у подальшому розпорядився транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 24913,91 грн.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 надали клопотання про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без їх участі, повідомили про відсутність претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого у зв`язку із добровільним відшкодуванням збитків, просили суворо не карати ОСОБА_4 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 30.09.2024 зранку він перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою також проживали його матір та племінник потерпілий ОСОБА_5 , зайшов до кімнати свого племінника, знаючи що останній не знаходиться вдома та взяв з прикроватної тумбочки технічний паспорт на належний потерпілому автомобіль ВАЗ, після цього він пішов до підвального приміщення звідки взяв бензинову пилу, акумулятор, які належали ОСОБА_7 , двигун від автомобіля ВАЗ, зварювальний апарат та два автомобільні колеса. Йому було відомо, що пила та акумулятор належать ОСОБА_7 який залишив вказане майно на ремонт. Обвинувачений повідомив, що забрав вищевказане майно без відома та дозволу власників, був ображений на племінника, хотів уїхати до брата в Ананьїв, у зв`язку з чим, взяв автівку племінника, щоб вивезти викрадене майно та на ній поїхати. Частину викраденого майна він реалізував, на виручені кошти купив необхідні запчастини для автівки, заправив її пальним. Після приїзду до брата автомобіль сховав, але згодом його знайшли працівники поліції. Відшкодував потерпілим заподіяну матеріальну шкоду. Шкодує за вчинені ним дії. У вчинених злочинах розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч.2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів та проступку), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується, матеріальні та моральні претензії з боку потерпілих відсутні, а також й те, що обвинувачений скоїв умисні кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії проступків та тяжких злочинів відповідно до положень ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчинених кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 просила обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, посилаючись на відсутність такого у останнього, із зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення та строк знаходження обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав прокурора.

Санкцією ч.2 ст. 289 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, як альтернативний, а не обов`язковий вид покарання.

Постановою ККС ВС у справі № 195/122/16-к касаційний суд звернув увагу на те, що, вирішуючи питання про призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 під час скоєння злочинів суд визнає такими, що були направлені на незаконне викрадення чужого майна для наступного використання у власних цілях тобто з корисливих мотивів, тому суд визнає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд, на підставі встановлених обставин, відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 4 та ч. 2 ст. 289 КК України, вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі в межах строків, визначених санкціями статей обвинувачення із конфіскацією майна. При призначенні покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, суд за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КК України переводить менш суворий вид покарання у біль ш суворий та зараховує строки попереднього ув`язнення та домашнього арешту відповідно до положень ч. 5 та ч. 7 ст. 72 КК України. Саме такі покарання суд вважає необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень на майбутнє.

Обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 02.10.2024. Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 03.10.2024 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Запобіжний захід діяв з 03.10.2024 до 02.12.2024.

В ході судового розгляду, ухвалою суду від 27.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачений утримувався в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та з цього часу на волі не знаходився. Суд вважає, що термін відбуття ним покарання із заліком досудового ув`язнення слід обчислювати з 27.06.2025, тобто з дня застосування судом запобіжного заходу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити тримання під вартою.

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів, документально підтвердженні, тому відповідно до ст. 124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 та 10.10.2024 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 179, 194, 331, 349,371-373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 72, ч.1 ст. 70 КК України, з переведенням менш суворого виду покарання передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України у виді 1 року обмеження волі у більш суворий у виді 6 місяців позбавлення волі та за сукупності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, шляхом їх часткового складання, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк досудового ув`язнення з 02.10.2024 до 03.10.2024, та з 27.06.2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 04.10.2024 до 02.12.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.06.2025 із заліком досудового ув`язнення, який обчислювати з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України та ч.7 ст. 72 КК України.

Дію запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати пов`язані із проведенням експертиз в загальному розмірі 14542,8 грн.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 та 10.10.2024 скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-лазерний диск CD-R із відеозаписами з камери відеоспостереження, що розташована біля магазину автозапчастин, який знаходиться за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Курісове, вул. Старокиївська, 5 за 30.09.2024, на якому зафіксовано факт незаконного заволодіння транспортним засобом особою чоловічої статі чоловіком, який зовні схожий на ОСОБА_4 ; лазерний диск CD-R із відеозаписами з камери відеоспостереження, що розташована біля магазину та в приміщенні магазину, який знаходиться за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Вікторівка, вул. Івана Франка, 37А за 30.09.2024, на якому зафіксовано факт незаконного заволодіння транспортним засобом особою чоловічої статі чоловіком, який зовні схожий на ОСОБА_4 залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження;

-змиви з зовнішньої ручки водійських дверей автомобіля марки «ВАЗ 21043», 1991 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , д.н.з. « НОМЕР_1 » знищити.

-бензинову пилу марки «GRAND» моделі «БП-4500», зеленого кольору; автомобіль червоного кольору марки «ВАЗ 21043», 1991 року випуску;чохол з рулевого керма автомобіля марки «ВАЗ 21043», 1991 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , д.н.з. « НОМЕР_1 »; ручку з важеля коробки перемикання передач автомобіля марки «ВАЗ 21043», 1991 року випуску; колесо (металевий диск та шина) «Росава БЦ-13» розміром 185/65 R13; колесо (металевий диск та шина) «Росава БЦ-13» розміром 85/65 R13; акумуляторну батарею марки «BERGER» ємністю 65 Ah чорного кольору; зварювальний апарат марки «FAVORIT» моделі «MM-200»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від автомобіля марки «ВАЗ 21043», 1991 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , д.н.з. « НОМЕР_1 »- повернути власникам;

-двигун внутрішнього згоряння від автомобіля ВАЗ 2103 з маркуванням на ньому «2103» на «ВАЗ» вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1