УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 216/619/23

провадження № 51 - 1429 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргупредставника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року під час судового розгляду кримінального провадження № 0000756 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 1, ст. 263 ч. 1, ст. 187 ч. 4 КК України, відмовлено представнику потерпілого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на зазначену ухвалу місцевого суду на підставі ст. 399 ч. 4 КПК України.

У касаційній скарзі представник потерпілого, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року. Вважає, що ухвала судді-доповідача апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу місцевого суду про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно є необґрунтованою та перешкоджає потерпілому в доступі до правосуддя.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію ухвали, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно

до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 ч. 2, ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише

на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією

та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого

та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників

для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом.

Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень.

Відповідно до ст. 392 ч. 2 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження

в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ст. 392 ч. 1 КПК України, а тому окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з приписами ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Саме цими нормами процесуального закону керувався апеляційний суд, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року.

Отже, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог ст. 399 ч. 4 КПК України.

За змістом ст. 392 ч. 2 КПК України ухвала судді (суду) про відмову у накладенні арешту майна може бути переглянута під час апеляційного оскарження вироку у відповідному кримінальному провадженні. Це свідчить про те, що чинне законодавство не виключає можливості перегляду відповідної ухвали судді (суду), але визначає певний порядок для реалізації цього.

За таких обставин, доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України та доступу до правосуддя є безпідставними.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається,

що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3