ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1264/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2025 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні (ЄРДР № 0001324 від 08.03.2024 р., № 0002720 від 16.07.2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 14.03.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2021 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, і діє на даний час.

ОСОБА_4 , 07.03.2024 приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Михайла Гришка, 3, умисно з корисливих спонукань, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «НОВУС-Україна».

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині «Новус» по вулиці Михайла Гришка, 3, в м. Києві, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з полиці цукерки «Ferrero Rosher» 1 упаковку 200 грам вартістю 240 грн. 83 коп. (без ПДВ) та шоколад «Milka MMAX» в кількості 1 шт. вартістю 98 грн. 80 коп. (без ПДВ), а всього взяв товару на загальну суму 339 грн. 63 коп. (без ПДВ), після чого, з метою подальшого повторного таємного викрадення, сховав даний товар в середину пальто в яке був одягнений.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказаний товар, пройшов повз касову зону не розрахувавшись за вказаний товар, та одразу направився до виходу із магазину, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як біля камер зберігання речей відвідувачів, які розташовані біля виходу із приміщення магазину «Новус», ОСОБА_4 , був зупинений працівниками вищевказаного магазину разом з товаром, який він намагався викрасти.

Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_4 , міг завдати матеріального збитку ТОВ «НОВУС-УКРАЇНА» на загальну суму 339 грн. 63 коп.

Крім того, ОСОБА_4 15.07.2023 року, приблизно о 02 годині 06 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Харківське Шосе, 148-А, виявив автомобіль марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 , та в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , 15.07.2023 приблизно о 02 годині 05 хвилин, продовжуючи знаходитись за вище вказаною адресою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 та шляхом натискання на кнопку багажника відчинив її та проник в середину звідки таємно викрав інструменти, а саме: домкрат гвинтовий ромб 2т з (тріскачка) 98-442 мм, el 100 816, вартістю 750 гривень 00 копійок; каністра металева 5л, вартістю 530 гривень 00 копійок; лійка заливна для палива металева, вартістю 200 гривень 00 копійок; ключ балонний хрестоподібний, вартістю 175 гривень 00 копійок; молоток малий, вагою 200 гр., з дерев`яною ручкою, вартістю 70 гривень 00 копійок; набір торцевих головок Jonnesway 1/2"DR 8-34 мм, 24 предмета, вартістю 3590 гривень 00 копійок; торцевий шарнірний ключ TOPTUL 13х17мм, вартістю 226 гривень 00 копійок; круглогубці Dnipro-M для точних робіт 127 мм, вартістю 121 гривня 80 копійок; плоскогубці-пассатижі комбіновані 180 мм 7" TOPTUL, вартістю 381 гривня 50 копійок; кусачки торцеві 160 мм Standard SIGMA, вартістю 132 гривні 30 копійок, а всього викрав майна на загальну суму 6176 гривень 60 копійок.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_7 , на загальну суму 6176 гривень 60 копійок.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.2. Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину вчиненні крадіжки у магазині «Новус» визнав, але вказав, що гроші у нього були, і він міг розрахуватись за товар. Щодо епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 , категорично заперечував свою винуватість, оскільки він не має до цього ніякого відношення. В цей час 15.07.2023 року вночі він був вдома, і не виходив з дому. Свідка ОСОБА_9 він ніколи не бачив. Коли він прийшов на відмітку в райвідділ, йому показали відео крадіжки і сказали, що він підпадає під опис. Слідчий сфабрикував відносно нього справу. Цивільний позов не визнає.

2.3. Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що обвинуваченого до крадіжки не знав. Точної дати не пам`ятає, влітку 2023 року, його автомобіль був припаркований на вул. Харківське шосе. Зранку йому сказали, що у нього в автомобілі відкритий багажник. Підійшовши до автомобіля, побачив, що багажник пустий. До цього там лежали інструменти, ключі, монтіровки, молоток, викрутки різних калібрів, каністра. ОСОБА_7 одразу викликав працівників поліції. В подальшому йому показали відео, як ОСОБА_4 викрадає речі з його автомобіля. Цивільний позов підтримав у повному обсязі. У разі визнання винуватим ОСОБА_4 , при призначенні покарання, поклався на розсуд суду.

2.4. В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що обставини вчинення крадіжки з автомобіля ОСОБА_7 йому не відомі. Про крадіжку йому розповів ОСОБА_7 . Обвинуваченого ОСОБА_4 свідок не знає.

2.5. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що займався перекупом інструментів на блошиному ринку біля Дарницького ЖД вокзалу. Бачив ОСОБА_4 один раз, коли пішов на ринок купити інструмент, щоб перепродати їх. Це було десь в середині літа 2023 року. ОСОБА_11 прогулювався, щоб купити інструмент і побачив цікаві речі, які продавав ОСОБА_4 . Це були головки для трєщотки, ключ, домкрат, каністра та ще щось. ОСОБА_11 придбав речі у ОСОБА_4 та перепродав їх в цей же день. В подальшому, він був на впізнанні у райвідділі. При цьому були присутні працівники поліції та поняті. В райвідділ його запросили працівники поліції, які зупинили його на вулиці.

2.6. В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи:

2.6.1. протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2023 року, відповідно до даних якого ОСОБА_7 заявив, що в період з 00.00-05.00 години 15.07.2025 року по вул. Харківське шосе 148-а, невідома особа відкрила багажник належного йому автомобіля ВАЗ-2105, звідки викрала домкрат і набір інструментів (т. 2 а.с. 182);

2.6.2. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2023 року, відповідно до даних якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , як особу, у якої 15.07.2023 року придбав інструменти на «блошиному ринку», на території Дарницького району м. Києва (т. 2 а.с. 187-189);

2.6.3. протокол огляду місця події від 15.07.2025 року відповідно до даних якого був оглянутий автомобіль ВАЗ синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркований біля будівлі за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-а. Під час огляду автомобіля виявлено, що його багажник відкритий. Слідів взлому не виявлено (т. 2 а.с.190-193);

2.6.4. протокол огляду відеозапису від 17.08.2023 року, відповідно до даних якого був переглянуті відеозаписи зовнішнього спостереження, що встановлені за адресою: м. Київ, вул. Світла, 3 у м. Києві. З першого відеозапису вбачається, як з`являться особа, ззовні схожа на ОСОБА_4 , одягнена в світлі штани, темну футболку, темну жилетку, темні капці (шльопанці), на голові кепка, який підходить до автомобіля ВАЗ 2105, стає та починає роздивлятись по сторонам. Далі особа шляхом натискання на кнопку відкриття багажника, відчиняє його та починає обшукувати і діставати звідти речі. На другому відеозаписі зафіксовано, як особа ззовні схожа на ОСОБА_4 продовжує діставати речі з багажника автомобіля, після чого закриває багажник та зникає з місця вчинення злочину (т. 2 а.с. 198-203).

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 359 КПК України досліджено відеозапис до протоколу огляду місця події від 17.08.2023 року, який повністю відтворює обставини події відображеної у протоколі (т.2 а.с. 196).

2.6.5. Висновок експерта № 5331/23 від 11.10.2023 року, відповідно до даних якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів станом на 15.07.2023 року становила: домкрата гвинтового ромба 2 т (тріскачка) 98-442 мм, el 100816 - 750 гривень; каністри металевої 5 л - 530 гривень; лійки заливної для палива металева - 200 гривень, ключа балонного хрестоподібного, бувшого у використанні - 175 гривень, молотка малого, вагою 200 гр. з дерев`яною ручкою, бувшого у використанні - 70 гривень, набору торцевих головок «Jonnesway 1/2» DR 8-34 мм, 24 предмета - 3590 гривень, торцевого шарнірного ключа колокольчика TopTUL 13x17 - 226 гривень, круглогубців Дніпро-м для точних робіт 127 мм, бувших у використанні 121 гривня 80 копійок, плоскогубців-пассатижів комбінованих 180 мм 7 Топтул, бувших у використанні 381 гривня 50 копійок, кусачок торцевих 160 мм Standart sigma бувших у використанні 132 гривні 30 копійок (т. 2 а.с.206-211);

2.6.6. протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2024 року, відповідно до даних якого адміністратор ТОВ «Новус Україна» ОСОБА_12 заявила, що 07.03.2024 року в період часу з 19 години 30 хвилин по 19 годину 35 хвилин з адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3 невстановлена особа чоловічої статі вчинила крадіжку з магазину «Новус» на суму 339 гривень 63 копійки без ПДВ (т. 2 а.с.229);

2.6.7. протокол огляду від 07.03.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є ділянка магазину «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3. На даній ділянці наявна стопка дерев`яних галет на яких знаходяться цукерки «Ferrero Rosher» 200 грам та шоколад «Milka MMAX». Поруч з даними товарами присутня особа чоловічої статі вдягнена в чорне пальто, брюки чорного кольору, туфлі чорного кольору, та картуз чорного кольору, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що походження даних товарів йому не відоме та жодного відношення він до них немає (т. 2 а.с.232-236).

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 359 КПК України досліджено відеозапис до протоколу огляду місця події від 07.03.2024 року, який повністю відтворює обставини події відображеної у протоколі (т.2 а.с. 237).

2.6.8. Протокол огляду відеозапису від 25.03.2024 року відповідно до даних якого були переглянуті відеозаписи з камер спостереження приміщення магазину «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3. Так на відео зафіксовано, як до приміщення магазину заходить особа чоловічої статі ззовні схожа на ОСОБА_4 , одягнена в чорне пальто, чорні брюки, чорні ботинки та сіру п`ятиклинку. У відділі солодощів особа ззовні схожа на ОСОБА_4 взяла коробку цукерок та пачку шоколаду та ховає їх під пальто. Після чого розмовляє по телефону, проходить касову зону не розрахувавшись за товар та виходить з магазину (т. 2 а.с.244-250-а).

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 359 КПК України досліджено відеозапис з приміщення магазину «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3 (т. 2 а.с.242).

3.Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом

3.1.Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватим ОСОБА_4 в інкримінованому обвинуваченні та призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді 7 років позбавлення волі.

3.2.Сторона захисту вважала, що у кримінальному провадженні не зібрано належних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом 15.07.2023 року та просила виправдати у зв`язку із відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення. За епізодом 07.03.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України просила закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_4 діяння.

3.3.Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх допустимості, та аналізуючи їх зміст у співставленні з доводами сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 86 КПК України недопустимим доказом визнається доказ, який отриманий в порядку, не передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

3.4.Так, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2023 року, відповідно до даних якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , як особу, у якої 15.07.2023 року придбав інструменти на «блошиному ринку», на території Дарницького району м. Києва (т. 2 а.с. 187-189) був проведений оперуповноваженим Дарницького УП ГУ НП лейтенантом поліції ОСОБА_13 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 228 КПК України визначено процесуальний порядок проведення такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції України, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, органів Державного бюро розслідувань, органів Бюро економічної безпеки України, органів Державної прикордонної служби України, органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Разом з тим, вищевказана слідча дія в порушення вимог ст. 41 КПК України була проведена без відповідного доручення керівника органу досудового розслідування, слідчого, дізнавача або прокурора.

Стороною обвинувачення не було надано об`єктивних даних на підтвердження повноважень оперуповноваженим Дарницького УП ГУ НП лейтенантом поліції ОСОБА_14 проводити слідчі дії у даному кримінальному провадженні під час його дослідження в судовому засіданні, хоча такі відомості мають суттєве значення для оцінки наданих суду доказів з точки зору їх допустимості та достовірності.

Відтак, заслуговує на увагу позиція сторони захисту про необхідність визнання вказаного доказу недопустимим в даному кримінальному провадженні, зокрема як такий, що проведений неуповноваженою особою.

3.5.З приводу доводів захисника щодо не визнання належним доказом протоколу огляду відеозапису від 17.08.2023 року, оскільки слідчий зазначив своє припущення, що на відео особа ззовні схожа на ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Абз. 2 ч. 2 вказаної статі визначено, що огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

Вказаним протоколом було зафіксовано деталі відеозапису, такі як час та місце зйомки, об`єкти, що фігурують на записі, дії та переміщення особи, яка зафіксована на відео, а також інші обставини, які можуть мати доказове значення.

Вказаний доказ був отриманий у встановленому законом порядку, проведений уповноваженою особою, а тому судом не встановлено підстав для визнання протоколу огляду відеозапису від 17.08.2023 неналежним та недопустимим доказом з тих підстав, на які вказує захисник.

3.6.Щодо позиції захисника про визнання недопустимим висновку судово-товарознавчої експертизи від 11.10.2023 року № 5331/23, оскільки для її проведення не надавались об`єкти дослідження, та не відомо звідки експерт отримав інформацію про майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Пунктом 1.5 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо методичного регулювання оцінки майна.

Абз. 3 п. 2.2 вказаної інструкції на експерта покладається обов`язок особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз`яснити його.

Відповідно до п.1.1 Інструкції до числа об`єктів товарознавчої експертизи належать: споживчі товари, обладнання та сировина. Об`єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.

Крім того, відповідно до п. 1.5. Розділу IV вказаної Інструкції на експертизу може бути поставлене питання про вартість відсутнього товару (майна). У таких випадках у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначається про відсутність об`єкта та вказуються матеріали справи, на підставі яких повинна проводитись експертиза (рахунки, товарно-транспортні накладні, описи в позовних заявах, протоколах допиту потерпілих тощо).

Відповідно до п. 13 Про затвердження Порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.10.2008 № 1666/5, у разі потреби під час проведення експертиз також можуть використовуватись науково-технічна та довідкова література, перелік якої затверджується наказом Міністерства юстиції України та не є вичерпним, інформаційні бази даних з мережі Інтернет, а також програмні продукти, рекомендовані для використання в експертній практиці рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України.

Враховуючи вищенаведене, у даному кримінальному провадженні судовим експертом була проведена експертиза у відповідності до положень наведених нормативно-правових актів по викраденому майну, на яке вказав потерпілий, надавши його перелік. При цьому експерт наділений при проведенні експертизи повноваженням самостійно здійснювати пошук інформаційних джерел щодо вартості майна.

На підставі чого суд визнає висновок судово-товарознавчої експертизи від 11.10.2023 року № 5331/23 належним та допустим доказом.

3.7.Показання потерпілого ОСОБА_7 суд вважає логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

3.8.Показання свідка ОСОБА_10 є показаннями зі слів потерпілого. Крім цього, жодних обставин які підлягають доказуванню вони не підтверджують, а тому суд відкидає їх.

3.9.Версія обвинуваченого, що 15.07.2023 року вночі він був вдома і не міг вчинити крадіжку, не знайшла свого підтвердження за результатами дослідження доказів та спростовується наступним.

Так, відповідно переглянутих відеозаписів камер спостереження за адресою: м. Київ, вул. Світла, 3 у м. Києві, видно як саме ОСОБА_4 , підходить до автомобіля ВАЗ 2105, роздивляється по сторонам а далі натискає на кнопку відкриття багажника, відчиняє його та починає обшукувати і діставати звідти речі, після чого закриває багажник та зникає з місця вчинення злочину.

Крім того, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що саме у ОСОБА_4 придбав головки для трєщотки, ключі, домкрат, каністру на ринку.

Показання свідка ОСОБА_11 в цілому, суд вважає логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

Факт притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності не може автоматично нівелювати доказове значення даних ним показань, зважаючи на попередження останнього про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відсутності доказів щодо упередженості цього свідка. Крім цього, стороною захисту не надано жодних показань чи документів у відповідності із ч. 2 ст. 96 КПК України, які б підтверджували нечесність цього свідка.

3.10.За результатами аналізу письмових доказів, суд приходить до таких висновків. Надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази (крім визнаних недопустимими у п. 3.4.), суд вважає належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

3.11.Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Застосовуючи цей стандарт до обставин цього кримінального провадження, суд вважає, що дані протоколу огляду відеозапису від 17.08.2023 року в сукупності із показаннями свідка ОСОБА_11 виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

3.12.Оцінюючи дослідженні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаному з проникненням у сховище в умовах воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, при цьому він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

3.13.На стадії клопотань і доповнень до судового розгляду, захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_4 по епізоду 07.03.2024 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого йому діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, зазначивши про те, що нереабілітуюча обставина закриття кримінального провадження в цій частині йому зрозуміла, а також він погоджується із закриттям кримінального провадження.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження по епізоду крадіжки 07.03.2024 року.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Так, вимогами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно приписів вказаного закону статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до вказаної статті - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Як вбачається з п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складав 3028 грн 00 коп. Враховуючи наведене, сума соціальної пільги у 2024 році становила 1516 грн 00 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень вищевказаного законодавства, станом на момент кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, має становити 3028 гривень.

На час інкримінованих подій по епізоду 07.03.2024 року у 2024 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 302 грн. 80 коп.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, при цьому останній виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин що не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, де сума завданого збитку становить 339 грн. 63 коп., його діяння на даний час вже не є кримінально караним.

Отже з урахування того, що обвинувачений ОСОБА_4 , якому судом було роз`яснено підставу для закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та те, що це нереабілітуюча підстава, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду від 07.03.2024 року, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

4.Мотиви призначення покарання

4.1.Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

4.2.При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

4.3. Типову тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення кримінальний закон відносить до тяжких злочинів проти власності.

4.4.Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що останній є громадянином України, раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, не перебуває спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.

4.5. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

4.6.На думку суду, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який характеризується умисною формою вини і корисливим мотивом, не відшкодуванням потерпілому завданої шкоди, а також стійкого небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та законослухняної поведінки (вчинення кримінальних правопорушень після звільнення з місць позбавлення волі, неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків та перебування у розшуку), дають підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_4 , з огляду на дані про його особу має відбувати реально.

4.7.Вирішуючи питання щодо строку такого покарання, суд, з урахуванням зменшення обсягу обвинувачення вважає, що такий строк має бути мінімальним, з огляду на санкцію ч. 4 ст. 185 КК України.

4.8.Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливим, адекватним і співмірним.

4.9.З урахуванням положень ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудні перебувають під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

4.10.Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розв`язанні цивільного позову потерпілого, суд, враховуючи доведеність підстав та розміру цивільного позову, відповідно до ст. 129 КПК України задовольняє його у повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (по епізоду від 07.03.2024 року) - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 24 вересня 2024 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 24 вересня 2024 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 6176 гривень 60 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 6000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: лазерний диск DVD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 440 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Повний текст вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1