МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5217/25

Провадження № 1-в/210/598/25

26 серпня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі - головуючої судді - ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до чинного законодавства засудженому ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2025 року начальник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить привести засудженому ОСОБА_4 покарання у відповідність до чинного законодавства.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор Грищенко вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно із пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Заявник просить врегулювати питання приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

В силу частину 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2025 рік становить 3028 грн.

Після внесення змін у статтю 51 КУпАП кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 19 червня 2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В подальшому, вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що на початку жовтня 2017 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 137,50 грн., його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн.

В подальшому, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначеного покарання за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 року і остаточно призначено до відбування чотири роки позбавлення волі.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2020 року вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року скасовано в частині призначення покарання. Ухвалено новий вирок, яким призначено обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 23 березня 2019 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 716,67 грн., його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2017 році становила 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень), у 2019 році - 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня)

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, оскільки по епізоду на початок жовтня 2017 року розмір матеріальної шкоди на дату вчинення крадіжки не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2017 році 1600 грн.).

Крім того, ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, оскільки по епізоду від 23 березня 2019 року розмір матеріальної шкоди на дату вчинення крадіжки не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2019 році 1921 грн.).

Проте, ОСОБА_4 засуджений 19 червня 2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням статті 75 КК УКраїни без конфіскації майна.

Положення закону України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, які скасовують кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, не розповсюджуються на кримінальні правопорушення за ст. 289 КК України.

Тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

В той же час, у подальшому ОСОБА_4 був засуджений до реальної міри покарання, оскільки вчинив нові злочини. Оскільки суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання, у тому числі й реального, за ст. 185 КК України (вироки від 12.02.2019р. та 03.12.2019р.) на підставі ч. 2 ст. ст. 74 КК УКраїни, суд має вирішити питання про виконання вироку за ст. 289 КК УКраїни (вирок від 19.05.2018р.).

Покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покаранням за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України .

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2020 року вирок Петропавлівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року скасувано в частині призначення покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Оскільки суд на підставі ч.2 ст.74 КК України звільняє засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду, у виді 5 (років) років 3 (три) місяці позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння, вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України підлягає самостійному виконанню.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 104 КК України такими, що не мають судимості, визнаються неповнолітні: засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового кримінального правопорушення.

Керуючись ст.5, КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 про приведення покарання засудженому ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства - задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України із випробуванням 2 (два) роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді остаточного покарання 5 (років) років 3 (три) місяці позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" на підставі частини 2 статті 74 КК України як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до частини 3 статті 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1