Номер провадження 1-кп/754/836/25
Справа№754/6692/25
Вирок

Іменем України

12 травня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 за №0001044 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українеця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

26.05.2023 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

20.07.2023 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

21.01.2025 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за 2 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання згідно ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 26.04.2024 року про застосування за наявності вироків суду від 26.05.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України та 20.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, побачив на узбіччі 1 (один) фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв виявлений ним 1 (один) фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, який в подальшому заховав до куртки, в яку був одягнений, тим самим почав незаконно зберігати вищевказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі, 23.12.2024 приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, вул. Кубанської України, 45, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 23.12.2024 в ході проведення огляду місця події ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для вилучення 1 (один) фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, який він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_3 24.12.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13 години 25 хвилин, знаходячись біля лісу, що по вул. Братиславська в місті Києві, побачив в траві один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,368 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв виявлений ним один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,368 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину без мети збуту, яку в подальшому заховав до правої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи вказану психотропну речовину при собі, 24.12.2024 приблизно о 13 годині 25 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, вул. Кубанської України, 2, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому 24.12.2024 в ході проведення огляду місця події ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для вилучення один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,368 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим, а саме 21.01.2025 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання згідно ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 26.04.2024 про застосування за наявності вироків суду від 26.05.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України та 20.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 22.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14 години 55 хвилин, знаходячись біля лісу, що по вул. Братиславська в місті Києві, побачив в траві один згорток з фольги, в якому знаходився один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,619 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв виявлений ним один згорток з фольги, в якому знаходився один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,619 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину без мети збуту, яку в подальшому заховав до правої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи вказану психотропну речовину при собі, 22.01.2025 приблизно о 14 годині 55 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, пр. Лісовий, 25, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому 22.01.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено - один згорток з фольги, в якому знаходився один прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком, із наявною в ньому кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,619 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту і у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що взимку 2024 року точну дату та час не пам`ятає був зупинений працівниками поліції та в подальшому добровільно надав працівникам поліції для вилучення 1 таблетку метадону, який він придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання, також вдруге взимку 2024 року дату та час точно не пам`ятає був зупинений працівниками поліції та в подальшому добровільно надав працівникам поліції для вилучення один прозорий поліетиленовий пакет із наявною в ньому психотропною PVP, яку він придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання. Також пояснив, що взимку 2025 року точну час та дату не пам`ятає був зупинений працівниками поліції та в подальшому в ході проведення особистого обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено - один згорток з психотропною речовиною - PVP, яку він придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту і у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, що покарання є необхідним у тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, їх вид та суспільну небезпечність. Наслідки вчинення, зокрема, що хоча такі злочини не завдають безпосередньої матеріальної шкоди, але завдають значну шкоду суспільству, насамперед згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації як окремих осіб так і суспільства - її активної частини (молоді).

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має повну загальну середню освіту, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, хоч і не офіційно.

При цьому, суд уважає, що підстави застосування статей 69 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно обрати покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України у межах, встановлених у санкціях вказаних статей, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Слід зазначити,ОСОБА_3 вчинив нові кримінальні правопорушення в період відбування іспитового строку, визначеного згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року, якою застосовано покарання за наявності вироків суду від 26.05.2023 року за ч. 1 ст.309 КК України та 20.07.2023 року зач. 4 ст.185 КК України, а також до відбуття покарання за вироком Деснянського районного суд від 21.01.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України тому суд при призначенні остаточного покарання керувався вимогами ст. 71 КК України.

За таких обставин, суд, враховуючи правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20, пр. № 51-1565 кмо 23, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України він вчинив в період відбування іспитового строку, визначеного згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року, якою застосовано покарання за наявності вироків суду від 26.05.2023 року за ч. 1 ст.309 КК України та 20.07.2023 року за ч. 4 ст.185 КК України та після постановлення вироку Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2025 року, яким до ОСОБА_3 вже застосовано вимоги ст. 71 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним і співмірним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України, більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2025 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (двох) місяців.

Призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 309 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк покарання за вказаним вироком рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2025 у виді позбавлення волі з 09.04.2025.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,022 г., психотропну речовину - PVP, масою 0,368 г, психотропну речовину - PVP, масою 0,619 г що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави 9550 грн. 80 коп. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1