Справа № 487/3195/25
Провадження № 1-кс/487/2773/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засдіання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1 піпетку з вмістом невідомої речовини, 3 полімерних ковпака, які упаковано до сейф пакету ICR 0075974; полімерну коробку помаранчового кольору з написом «Аптечка», в якій наявні 15 пігулок білого кольору, упаковані до сейф пакету ICR 0075975; планшетний пристрій марки HUAWEI, серійний номер YEPNU20B16292681, який упаковано до сейф пакету PSP 2328757; мобільний телефон марки SAMSUNG DUOS, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , упаковані до сейф пакету PSP 1082356. Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про те, що мешканець м. Миколаєва громадянин ОСОБА_5 займається збутом особливо небезпечного психотропного засобу "А-PVP" серед наркозалежних осіб з числа мешканців м. Миколаєва за грошову винагороду.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження 27.05.2025 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та майно.

На думку прокурора, вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди злочину, а тому, з метою його збереження, уникнення спотворення предмету кримінального правопорушення та подальшого проведення слідчих дій, виникла необхідність в накладені арешту на вказане майно.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про те, що мешканець м. Миколаєва громадянин ОСОБА_5 займається збутом особливо небезпечного психотропного засобу "А-PVP" серед наркозалежних осіб з числа мешканців м. Миколаєва за грошову винагороду.

Відповідно до протоколу обшуку від 27.05.2025, слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: 1 піпетку з вмістом невідомої речовини, 3 полімерних ковпака, які упаковані до сейф пакету ICR0075974; полімерну коробку помаранчового кольору з написом «Аптечка», в якій наявні 15 пігулок білого кольору, упаковані до сейф пакету ICR0075975; планшетний пристрій марки HUAWEI, серійний номер YEPNU20B16292681, які упаковано до сейф пакету PSP 2328757; мобільний телефон марки SAMSUNGDUOS, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , упакований до сейф-пакету PSP1082356.

Вилучене майно постановою слідчого від 27.05.2025 визнано речовими доказами.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом збуту особливо небезпечного психотропного засобу, а тому існує обґрунтоване припущення, що вилучене в ході обшуку майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучене майно підлягає подальшому огляду та експертному дослідженню.

Отже, прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначеним статтею 98 КПК України та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, що існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом приховування, знищення речових доказів.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Проте слід зазначити, що питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів, врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», та не вирішуються під час розгляду клопотання про арешт майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт намайно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1 піпетку з вмістом невідомої речовини, 3 полімерних ковпака, які упаковано до сейф пакету ICR 0075974; полімерну коробку помаранчового кольору з написом «Аптечка», в якій наявні 15 пігулок білого кольору, упаковані до сейф пакету ICR 0075975; планшетний пристрій марки HUAWEI, серійний номер YEPNU20B16292681, який упаковано до сейф пакету PSP 2328757; мобільний телефон марки SAMSUNG DUOS, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , упаковані до сейф пакету PSP 1082356.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1