Справа № 133/655/25 Провадження № 1-кп/133/456/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.25

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючої судді - ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду у місті Козятин в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт, з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 26.02.2025 від Хмільницької окружної прокуратури спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 червня 2025 року повторно надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 від 03.02.2025 відносно ОСОБА_2 до судді ОСОБА_1 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 20 грудня 2025 року близько 01 години 00 хвилин, маючи умисел на проникнення до житлового будинку, прийшов до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою поспілкуватись із своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також проживає за вказаною адресою.

Обвинувачений розуміючи, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи без згоди власника є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла, закріпленого в ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, без дозволу власника, проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_3 через хвіртку, чим порушив недоторканість іншого володіння особи.

Продовжуючи свої незаконні дії, спрямовані на порушення недоторканності житла, всупереч волі власника, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_2 за допомогою фізичної сили, розбив скло у вікні веранди житлового будинку та через розбите ним скло рукою відчинив вхідні двері із внутрішньої сторони дверей, таким чином проник всередину будинку і перебував там певний проміжок часу, чим порушив недоторканість житла.

Отже, своїми протиправними діями, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи.

Вищезазначені, встановлені органом досудового розслідування обставини, учасниками судового провадження не оспорюються.

Так, до матеріалів обвинувального акту долучено складену ОСОБА_2 , в присутності захисника ОСОБА_5 , заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Потерпіла ОСОБА_3 до матеріалів справи долучила заяву від 24.02.2025 щодо розгляду кримінального провадження № 0000023 від 03.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України в спрощеному порядку.

Отже, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акту за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України.

За таких обставин суд, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному судовому провадженні (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла, тобто в незаконному проникненні до житла та до іншого володіння особи.

При обранні виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_2 характеризується посередньо, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, за час проживання в селищі Глухівці Хмільницького району Вінницької області скарг та заяв у виконавчий комітет Глуховецької селищної ради від громадян селища не надходило, раніше не судимий.

При цьому ОСОБА_2 , активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, визнав вину у повному обсязі, що пом`якшує покарання. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

За таких обставин у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеному санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Апеляційна скарга подається через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6

16.06.2025