Дата документу 31.07.2025
Справа № 334/2407/25
Провадження № 1-кс/334/1973/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду м. Запоріжжя клопотання Старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_7 .

Мотивуючи підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням, слідчий вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002006 від 04.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення та пересилання наркотичних засобів з метою збуту, незаконного збуту наркотичних засобів, та передачі наркотичних засобів у місце позбавлення волі, повторно, організованою групою.

На підставі ст. 218 КПК України, 01.05.2025 заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя прийнято постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях за № 0002006 від 04.10.2024 за ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та за № 0000856 від 01.05.2025 за ч. 2 ст. 307 КК України об`єднати в одне провадження № 0002006.

30.04.2025 о 19 годині 35 хвилин (час складання протоколу: 01.05.2025 о 01:16) ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19.06.2025 слідчим СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 307 КК України.

02.05.2025 Дніпровським районним судом міста Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.06.2025 включно.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області від 23.06.2025 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 01.08.2025.

25.06.2025 Дніпровським районним судом міста Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, строком до 01.08.2025 включно.

25.07.2025 ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 6-ти місяців, а саме до 01.11.2025.

В ході проведення досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 від самого початку досудового розслідування не заперечує своєї участі у вчиненні інкримінованого діяння, а навпаки визнає вину у повному обсязі, не намагається уникнути відповідальності, ані спотворити фактичні обставини.

Відповідно до ст. 66 КПК України, підозрюваний має право визнавати або не визнавати вину. Проте обрання ним позиції повного визнання вини та каяття слід оцінювати як пом`якшувальну обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, що має враховуватись при оцінці доцільності застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Також відповідно до ч. 4 ст. 178 КПК України, поведінка підозрюваного після вчинення правопорушення (зокрема щире каяття) має братись до уваги при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 усіляко сприяє досудовому розслідуванню: дав викривальні покази стосовно інших учасників кримінального правопорушення; підтвердив надані покази у ході слідчих експериментів, що зафіксовано відповідними протоколами; добросовісно співпрацює зі стороною обвинувачення, не ухиляється від слідчих дій, бере участь у всіх процесуальних заходах.

Це відповідає положенням п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України добровільне повідомлення про злочин та сприяння його розкриттю є пом`якшувальною обставиною.

Ураховуючи вищезазначене, слідчий просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів за місцем постійного проживання ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та доводив суду, що наявність перелічених ризиків та той факт, що підозрюваний активно сприяє ходу досудового розслідування, надають можливість застосувати до ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні не заперечував щодо застосування до ОСОБА_6 саме такий запобіжний захід. Проте, просила суд взяти до уваги, що ОСОБА_6 має ряд захворювань, які потребують лікування. Крім того, він має намір працювати для можливості утримувати себе, тому вважає за можливе просити суд встановити домашній арешт у певний час доби, а саме нічний домашній арешт. Також, захисник наголосила, що підозрюваний має місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, він активно сприяє слідству, визнає свою провину, тому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту буде повною мірою забезпечувати відповідні заходи кримінального провадження.

Підозрюваний в судовому засіданні надав пояснення, що в нього не має на меті переховування від слідства, він навпаки співпрацює з органами досудового розслідування, вину свою визнає, просив застосувати домашній арешт, буде прибувати на виклики суду.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отримані на етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення особливо тяжкого злочину, тобто на цей час наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні зазначеного злочину. Зазначене цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження сторона обвинувачення не просить суд вирішити питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Підставою для обрання виключного запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час не зникли. Продовжують мати місце ризики того, що ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у подальшому;

- незаконно впливати на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні, зокрема на тих свідків, контактні дані яких йому стали відомі в ході проведення слідчих дій (поняті з обшуку), а також свідка ОСОБА_8 , який є знайомим підозрюваного та має з ним товариські стосунки. Зазначений свідок вже надав органу досудового розслідування показання, які містять відомості, що викривають його у вчиненні кримінальних правопорушень в зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на таких свідків, а також підозрюваних у кримінальному провадженню з метою зміни їх показань;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Так, ОСОБА_6 є особою, раніше не судимою, проте він вже вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів з корисливих мотивів для власного існування, тому існує велика вірогідність, що ОСОБА_6 буде продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки припинення його протиправної діяльності стало можливим лише за втручання правоохоронних органів. Крім того встановлено, що ОСОБА_6 безробітний, не має законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, в подальшому може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання коштів для існування та забезпечення життя, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу. Припинення його протиправної діяльності стало наслідком діяльності правоохоронних органів. Також варто звернути увагу на кількість вилучених у ОСОБА_6 заборонених речовин, що свідчить про те, що протиправна діяльність підозрюваного, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, отримала значні масштаби.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Разом з цим, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Судом також враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 , володіє певними соціальними зв`язками, однак цим, факт не виключає або суттєво не зменшує ризик втечі, не слугує достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження, і жодним чином не свідчить на користь того, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, протиправна діяльність ОСОБА_6 , задокументована належним чином, мала не разовий чи епізодичний характер, а тривала протягом значного проміжку часу, а це свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин та регулярне (систематичне) незаконне збагачення за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом від незаконного збуту наркотичних засобів.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що на цій стадії кримінального провадження до ОСОБА_6 недоцільно застосовувати більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Керуючись ст. 31,35,177, 183, 331 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 31.09.2025.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не залишати без дозволу слідчого, прокурора, суду місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на Відділ поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та прокурора.

Копію ухвали направити до Відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, прокурору та Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1