Справа № 308/5369/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні №0000002 від 21.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,

встановив:

прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000002 від 21.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 за сприяння лікаря нарколога (психіатра) поліклініки військово-медичної служби ВМУ Управління СБ України в Закарпатській області, за сумісництвом лікаря нарколога (психіатра) Ужгородської міської багатопрофільної клінічної лікарні, і за сумісництвом лікаря нарколога (психіатра) медичної установи «ТОВ Превеншн» ОСОБА_5 організували протиправну схему, яка полягає у сприянні чоловікам в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, шляхом внесення фіктивних відомостей в медичну інформаційну систему.

Зазначає, що ОСОБА_4 підшукує військовозобов`язаних осіб, які бажають отримати відстрочку від призову під час мобілізації та пропонує їм за грошову винагороду отримати таку на підставі постійного догляду за близьким родичем відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії (ЛКК). З метою реалізації вказаного плану ОСОБА_4 залучила до вищезгаданої протиправної схеми ОСОБА_5 , в обов`язки якого входить надання близькому родичу військовозобов`язаного фіктивного медичного документа про стан здоров`я останнього (діагнозу, заключення, тощо) щодо наявності в нього (неї) захворювання, яке передбачає необхідність постійного догляду за ним (нею), а також скерування такої особи на розгляд лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) для отримання та затвердження висновку про необхідність постійного догляду. Вказані медичні документи ОСОБА_5 готує без здійснення необхідних процедур, а саме без відповідного обстеження пацієнта, відібрання аналізів, проведення досліджень та безпосереднього прибуття особи в медичний заклад. В подальшому ОСОБА_5 вносить неправдиві відомості щодо стану здоров`я такої особи в медичну інформаційну систему.

Прокурор вказує, що після отримання військовозобов`язаним усіх необхідних медичних документів для подання їх в ТЦК та СП, і органи місцевого самоврядування, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інструктують осіб, стосовно яких виготовлялись фіктивні медичні документи щодо порядку їх поведінки та відповідей на запитання, що можуть виникнути у співробітників ТЦК та СП, а також членів комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 задіяний в незаконній схемі по оформленню чоловіку співробітниці медичного центру «Превеншн» ОСОБА_6 - ОСОБА_7 фіктивного діагнозу «Епілепсія» певної форми, що надає можливість йому в подальшому уникнути проходження військової служби під час дії військового стану. Так, за наявними даними, до протиправної діяльності також залучена співробітниця медичного центру «Привеншн» - ОСОБА_8 .

Під час тимчасового доступу до речей і документів від 27.03.2025, а саме інформації з реєстру електронних медичних записів та медвисновків щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отриманої в офісі Національної служби здоров`я України за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 19, встановлено, що ОСОБА_5 вніс недостовірні відомості до електронної системи охорони здоров`я «e-Health», а також сприяв разом з ОСОБА_8 внесенню іншими лікарями фіктивних відомостей щодо стану здоров`я ОСОБА_7 та надання йому неправдивих даних (висновків) щодо стану здоров`я останнього, які в подальшому стануть підставою для звільнення від проходження військової служби або отриманні відстрочки від проходження такої за станом здоров`я.

Отримані дані свідчать, що ОСОБА_6 задіяна у протиправній схемі разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо сприяння своєму чоловіку ОСОБА_7 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, шляхом внесення фіктивних відомостей в медичну інформаційну систему.

30 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайого суду в Закарпатській області по справі № 308/5369/25 1-кс/308/2376/25 від 22 квітня 2025 року проведено обшуку транспортного засобу марки «Skoda Kodiaq», реєстраційни номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який належить ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено: картонну папку для паперів, всередині якої знаходяться медичні документи на загальну кількість 64 арк.; три оптичні диски.

Враховуючи, що вилучені речі та документи містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені документи можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор для участі у судовому засіданні не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Слідча подала до суду клопотання, в якому повідомила, що власника майно проінформовано про дату та час розгляду клопотання про арешт майна.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України неявка прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує дане клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 21.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

22.04.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було задоволено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку.

Відповідно до протоколу обшуку від 30.04.2025 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Капушанська, навпроти буд. 137, було виявлено та вилучено: картонну папку для паперів, всередині якої знаходяться медичні документи на загальну кількість 64 арк.; три оптичні диски.

30.04.2025 постановою слідчого про визнання речей і документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження,виявлені та вилучені під час проведення вищевказаного обшуку речі та документи, а саме: картонну папку для паперів, всередині якої знаходяться медичні документи на загальну кількість 64 арк.; три оптичні диски, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.01.2025.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування і є доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені 30.04.2025 року, під час проведення обшуку автомобіля марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Капушанська, навпроти буд. 137, речі та документи, а саме: картонна папку для паперів, всередині якої знаходяться медичні документи на загальну кількість 64 арк.; три оптичні диски, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучене 30.04.2025 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який належить ОСОБА_9 , а саме: картонну папку для паперів, всередині якої знаходяться медичні документи на загальну кількість 64 арк. та три оптичні диски.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1