Справа № 357/5986/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № № 0000599 внесеному до ЄРДР 05.03.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, Іллінецького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, гранатометника в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції:

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, під час перебування поза розташуванням військової частини не допускати негідних вчинків та знати і неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

05.03.2025 року приблизно о 08 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту Правил дорожнього руху), водієві забороняється: «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в правій смузі руху по автодорозі М-05 сполученням «Київ-Одеса» зі сторони м. Київ де на 86км. вказаної автодороги, що на території Білоцерківського району, Київської області порушив вимоги: п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3 (б), (д) Правил дорожнього руху України: б) «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»; п. 10.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку»; п. 10.7 (д) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Розворот забороняється д) на автомагістралях, а також на дорогах для автомобілів, за винятком перехресть і місць, позначених дорожніми знаками 5.29 та 5.30», тобто, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , створив небезпеку, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не врахував дорожньої обстановки, при будь-якій зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, виконував розворот у забороненому місці, при перестроюванні ліворуч не надав переваги в русі автомобілю який рухався ліворуч, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку у лівій смузі руху та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження: закритого перелому першої п`ясткової кістки правої кисті.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 2.9 а), 1.5, 2.3 б), д), 2.4, 10.1, 10.3, 10.4, 10.7 д) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В судовому засіданні сторонами надано угоду від 10.06.2025 року про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_6 за участі представника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 286-1 КК України у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 58 КК України, узгоджено призначене основне покарання у виді 1 року позбавлення волі замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в розмірі 10 відсотків із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення з узгодженою в ній мірою покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Зазначив, що йому зрозуміле покарання та наслідки застосування ст. 58 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав угоду про примирення просив її затвердити з узгодженою в ній мірою покарання. Вважає, що визначене в угоді покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нових правопорушень. Ствердив, що повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення. Запевнив, що угода укладена добровільно.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 підтримав угоду про примирення та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ініціювати укладення угоди про примирення має право лише потерпілий чи обвинувачений (підозрюваний) . Домовлятися стосовно укладення угоди про примирення можуть також захисник, представник потерпілого, законний представник або інша особа, погоджена сторонами, за винятком слідчого, прокурора або суду.

Під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна зі сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права.

Під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.

Угода про примирення, являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного їх випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

Цілком очевидно, що в силу публічного характеру кримінально-правового регулювання угоді про примирення повинна відводитись другорядна роль у забезпеченні балансу інтересів. Проте індивідуальне регулювання учасників конфлікту залежить не тільки від угоди сторін, але і здійснюється завдяки волі осіб, які приймають рішення про примирення, а також норм кримінального процесуального закону, яке передбачає можливість примирення тільки за окремими категоріями злочинів.

Тобто, існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті.

Значно більшою мірою диспозитивність властива тим нормам кримінального процесуального закону, які вимагають узгоджених сторонами і судом рішень. Законодавець зобов`язує суд у таких випадках віддавати перевагу узгодженим сторонами рішень і ухвалити їх своїм рішенням.

У зв`язку з цим прокурор зобов`язаний здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що покладає на нього відповідальність за додержання закону як під час досудового розслідування, так і за кінцеве законне рішення у кримінальному провадженні. Це, в свою чергу, повинно сприяти активній правовій позиції прокурора при укладенні відповідних угод у кримінальному провадженні. Але варто зазначити, що ступінь активності прокурора у процесі укладення відповідних угод залежить безпосередньо від виду угоди, яка укладається у кримінальному провадженні.

Норми статей 468 і 469 КПК України в поєднанні з положеннями пункту 7 статті 474 цього Кодексу є втіленням основних цінностей інституту примирення. Тому при визначенні того, чи можна укладати угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо нетяжких злочинів - двооб`єктного (багатооб`єктного) злочину, суд має керуватись не тільки формальними вимогами цих норм щодо видів угод про примирення і класифікацію злочинів, щодо яких такі угоди можуть укладатися, а чітко дотримуватись їх засадничих принципів.

Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.

Отже, для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті приділяється увага функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання, порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.

Суд досліджує природу і нормативний зміст категорії «інтерес» і наголошує, що саме інтерес є важливим інструментом у діяльності суб`єктів кримінально правових відносин. Інтерес у кримінальному процесі виступає як спонукальна сила, що приводить у рух усю систему судочинства. Відсутність конкретного інтересу або наявність іншого може зупинити або відповідним чином змінити динаміку кримінального процесу. Спонукальна сила формується певними потребами, до задоволення яких і прагне носій інтересу, а саме: особа, держава, суспільство. Так, саме потреба учасників кримінального провадження (так само потенційних учасників, якщо провадження ще не розпочалося) у реалізації власних (приватних), загальнодержавних інтересів слугує першоосновою виникнення, розвитку, зміни та припинення кримінальних процесуальних правовідносин. При цьому категорія «інтерес» у прямій або опосередкованій формі накладає відбиток на кожен із елементів кримінальних процесуальних правовідносин, а саме:

а) статус кожного суб`єкта, його правомочності зумовлені об`єктивно властивими йому інтересами та загальною моделлю консенсусу, якого досягнуто при узгодженні різноспрямованих інтересів (публічного і приватного);

б) кожна складова змісту правовідносин теж визначається інтересами, досягнути яких прагне учасник правовідносин. Закріплюючи права та обов`язки учасників кримінального судочинства, законодавець виходить із потенційної можливості конкретно взятого індивіда використати встановлені правоположення у разі участі у кримінальних процесуальних правовідносинах у тому чи іншому статусі, усвідомлення відповідного інтересу та наявності бажання його реалізувати;

в) об`єктом правовідносин виступають матеріальні й нематеріальні блага, а також дії суб`єктів та їх результати, з приводу яких виникають правовідносини, реалізуються суб`єктивні права та виконуються покладені законом обов`язки суб`єктів правовідносин. Поняття «об`єкти правовідносин» значною мірою збігаються із категорією «інтереси», принаймні в частині щодо матеріальних і нематеріальних благ, в отриманні (збереженні) яких зацікавлений учасник правовідносин. Щодо дій суб`єктів та їх результатів, із приводу яких виникають правовідносини, то такі дії у багатьох випадках є бажаним результатом, оскільки факт їх вчинення надасть можливість реалізувати наявний в учасника кримінального провадження інтерес;

г) юридичні факти як елемент правовідносин також безпосередньо пов`язані з категорією «інтерес». Адже якби та чи інша життєва обставина жодним чином не зачіпала інтересів певних суб`єктів, то вона була б неспроможна породити активність останніх та привести до настання юридичних наслідків. Юридичний факт виступає каталізатором щодо усвідомлення суб`єктом факту ущемлення його інтересів та потреби в їх захисті.

У наданих суду матеріалах справи не міститься нічого, що дозволило б не погодитися з укладеною угодою, зміст цієї угоди не суперечить інтересам суспільства; у ній повною мірою забезпечено баланс інтересів учасників примирення для цілей норм частини третьої статті 469 і пункту 7 статті 474 КПК України.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України кваліфіковано правильно, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно.

Статтею 58 КК України, передбачені службові обмеження для військовослужбовців. Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків (ч. 2 ст.58 КК України).

При узгодженні міри покарання, з достатньою повнотою враховано характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Також обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, узгоджена міра покарання, із застосуванням ст. 58 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 58, 65 КК України. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, а тому наявні підстави для її затвердження.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2025 року на автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року на автомобіль марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ «Альфа Смарт Агро» скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на суму 25755 (двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять)грн.30 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 32 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Враховуючи наведене речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які знаходиться майданчику тимчасово утримання транспортних засобів, розташованому на 4-му кілометрі автомобільної дороги Біла Церква- Володарка, повернути власникам майна безоплатно.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 10.06.2025 року про примирення, укладену між ОСОБА_6 за участі представника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 58 КК України, призначене ОСОБА_3 покарання - 1 рік позбавлення волі замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у сумі 25755 (двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять)грн.30 коп.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2025 року на автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року на автомобіль марки «марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази:

- автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 », який зберігається на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів, розташованому на 4-му кілометрі автомобільної дороги Біла Церква- Володарка, повернути ОСОБА_3 , як власнику майна безоплатно;

- автомобіль марки «RENAULT KADJAR» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є. власником якого є ТОВ «Альфа Смарт Агро», який зберігається на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів, розташованому на 4-му кілометрі автомобільної дороги Біла Церква- Володарка, повернути ТОВ «Альфа Смарт Агро», як власнику майна безоплатно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою до суду;

- заборонити ОСОБА_3 залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22.00 год по 06.00 год. наступного дня без дозволу прокурора або суду;

утримуватися від спілкування з потерпілим, за виключенням спілкування з питань укладення угоди про примирення, у даному кримінальному провадженні;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_8