Справа № 314/3618/25
Провадження № 1-кп/314/963/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Обвинувачений у підготовче судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» відмовився виходити, про що повідомив представник установи.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують і на теперішній час. Зокрема, ОСОБА_3 , усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може залишити своє місце проживання та переховуватися від суду. Також обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідків, які мешкають з ним в одному селі, шляхом погроз, вмовляння, може схилити їх давати неправдиві показання щодо обставин злочину. Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також прокурор зауважив, що без участі обвинуваченого неможливо вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, тому дане питання не ставиться на розгляд у судовому засіданні. На думку прокурора, клопотання про продовження строку тримання під вартою може бути розглянуте в умова відмови обвинуваченого брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначила, що без обвинуваченого неможливо розглядати клопотання про продовження строку тримання під вартою та вирішувати питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник заперечувала проти клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , оскільки невідомо з яких причин обвинувачений не взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, можливо цьому перешкоджає його стан здоров`я. Також в матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення обвинуваченому клопотання про продовження строку тримання під вартою. Частина 6 ст. 615 КПК України, яка передбачала, що разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, - визнана неконституційною. Взагалі сторона захисту не погоджується з обґрунтуванням підозри та кваліфікацією діянь ОСОБА_3 , оскільки в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України. Ризики, зазначені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, є недоведеними. Прокурором не доведено, що до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Судом встановлено, що обвинувачений натепер утримується в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Згідно з листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 12.08.2025 № 08-04/7369 за повідомленням, яке надійшло від Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», на виконання спільного наказу 17 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України та Запорізької обласної військової адміністрації від 06.08.2025 № 261/№ 43 у Запорізькому слідчому ізоляторі вживаються заходи щодо проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту. У зв`язку із зазначеним призупинено прийом осіб до установи. Найближчими установами, які здійснюють прийом вищезазначених категорій осіб, є Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№3)» та Державна установа «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Згідно з п.4, п.4-1, п.5 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України ''Про правовий режим воєнного стану'' указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, термін якого продовжено до 05.11.2025.

25.08.2025 на електронну пошту суду ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» надіслано заяву ОСОБА_3 від 21.08.2025 про його незгоду на проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зазначив, що зі своїми правами та обов`язками при розгляді судового провадження ознайомлений у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи обставини, викликані дією воєнного стану на території України, забезпечення безпосередньої участі обвинуваченого у судовому засіданні у приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області об`єктивно неможливо.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції є одним із видів участі особи в судовому засіданні, оскільки вона має можливість у режимі реального часу сприймати те, що відбувається під час судового розгляду, вчасно реагувати на будь-які слова чи дії учасників, висловлювати власну позицію, ставити запитання та користуватися усіма правами, передбаченими законом.

У разі застосування відеоконференції має забезпечуватись не просто формальна присутність обвинуваченого у залі судового засідання, а саме ефективна участь у судовому процесі, яка включає в себе перш за все право бачити, чути та спостерігати за тим, що відбувається в судовому засіданні без технічних перешкод («Марчелло Віола (Marcello Viola) проти Італії», заява № 45106/04).

Згідно з п.п. 48 п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, особа, яка утримується в установі попереднього ув`язнення, установі виконання покарань або медичному закладі, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) у приміщенні такої установи за допомогою її технічних засобів та з використанням Електронного кабінету установи або кабінету її службової особи. Технічну можливість участі у відеоконференції, належну якість зображення та звуку, інформаційну безпеку тощо забезпечує така установа.

Згідно усталеної судової практики Верховного Суду, зокрема висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 листопада 2022 року у справі № 415/1698/12-к (провадження № 51-4999 кмо 20) з урахуванням положень ч. 2 ст. 336 КПК України, прийняття судом рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, який заявив клопотання про безпосередню участь у судовому розгляді, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Таким чином, в умовах воєнного стану здійснення дистанційного судового провадження за ухвалою суду здійснюється незалежно від заперечень обвинуваченого. При цьому забезпечення доставки до відповідного приміщення для проведення судового засідання в режимі відеоконференції з метою забезпечення участі обвинуваченого покладається на установу, де тримається під вартою обвинувачений.

Як встановлено судом та встановлено з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.08.2025 продовжено захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, кінцевим строком тримання під вартою визначено 10.10.2025 включно.

Таким чином, на теперішній час суд вирішує питання про продовження строку тримання під вартою.

Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_3 , усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може залишити своє місце проживання та переховуватися від суду. Також обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідків, які мешкають з ним в одному селі, шляхом погроз, вмовляння, може схилити їх давати неправдиві показання щодо обставин злочину. Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати під вартою, тому, з урахуванням наведеного, доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 16 листопада 2025 року включно.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3 , тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, кінцевим строком тримання під вартою визначити 16 листопада 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником або законним представником протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19.09.2025 о 13-00 год.

Суддя ОСОБА_1

19.09.2025