Номер провадження по справі 1-кп/387/11/25
У Х В А Л А

08 травня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської областів

складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3

захисника ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимими у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000378 від 11.02.2022, який надійшов з Кіровоградської обласної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Комшево Новоархангельського району Кіровоградської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, працює начальником відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму виконавчого комітету Тишківської сільської ради, раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 11 лютого 2022 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000378 від 17.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України .

Захисник обвинуваченої заявила клопотання, у якому просила висновок експерта№24-5937 від 07.11.2024 за результатами проведення судової експертизи речовин хімічних виробництв в кримінальному провадженні №0379 від 17.12.2021 визнати очевидно недопустимим.

Захисник зазначила, що аналізуючи стаття 7 та стаття 10 Закону України «Про судову експертизу», можливо зробити висновок, що для проведення криміналістичних експертиз державні спеціалізовані установи (яким є ОНДІСЕ) не мають права залучити судових експертів, які не є працівниками цих установ. В даному випадку проведено судову експертизу хімічних виробництв. Відповідно до п. 1.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експерт них досліджень (Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5) до криміналістичної експертизи відноситься в тому числі експертиза речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин. Таким чином, проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв можливе виключно судовими експертами, які є працівниками державних спеціалізованих установ, яким не є ОСОБА_6 . Своєю відповіддю ОНДІСЕ від 03.04.2025 року на адвокатський запит адвоката ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_6 не є штатним працівником інституту. За інформацією із відкритих джерел, ОСОБА_6 є працівником приватного підприємства ОВ "Київський експертно-дослідний центр" (), яке не є державною експертною установою. Крім того, по тексту висновку є посилання на постанову від 04.11.2024 року про залучення ОСОБА_6 у якості експерта, але дана постанова не надавалася та не відкривалася стороні захисту, її копія не додана до відповідного висновку, а тому перевірити її існування не можливо.

Крім того, захисник зазначає, що відповідно до ст. 22 КПК України Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Отже докази, здобуті в результаті проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні щодо іншої особи, мають бути перевірені з точки зору узгодженості із положеннями вимог процесуального та матеріального законів (Постанова ККС ВС у справі № 444/2180/19). Використання інформації, одержаної в результаті НСРД в одному провадженні, як доказової в іншому провадженні за відсутності дозволу слідчого судді є недопустимим (Постанова ККС ВС у справі № 266/2586/15-к). Використання доказів, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, є істотним порушенням норм КПК. Докази, здобуті в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, є недопустимими (Постанова ККС ВС у справі № 127/25394/18).

Крім того слідчим при відібранні проби (зразки) вугілля було порушено ст. 245 КПК України, а також допущено суттєві порушення положень «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 та ДСТУ 4096-2002. Вугілля буре, кам`яне, антрацит, горючі сланці та вугільні брикети. Методи відбору та підготовки проб до лабораторних випробувань, що є підставою для визнання цих доказів недопустимими, так само як і експертизи, проведеної із використанням таких зразків.

Також Ленінський районний суд м. Кіровограда надав дозвіл на доступ та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні №00378, яке вже знаходиться та стадії судового провадження в іншому суді, а тому всі процесуальні питання (в тому числі відносно речових доказів) має вирішувати суд, який розглядає справу.

В даному ж випадку, ухвала слідчого судді (та відповідно клопотання подане прокурором) не містить інформації, що кримінальне провадження №00378 вже направлено до суду.

Також речові докази, які ще не були досліджені під час судового розгляду:

- Були вилучені без згоди суду та без повідомлення сторони захисту ;

- Передавалися третій особі (експерту), який не має жодного статусу в

кримінальному провадженні №00378

- Частково були знищені під час проведення експертизи;

- Розпаковувалися/переміщалися/знищувалися/знову переміщалися і т.д. Тобто численні рази було пошкоджено пакування, а вміст пакетів піддавався впливу зовнішніх факторів.

Таким чином, дані докази фактично знищені та більше не можуть бути використані в

рамках кримінального провадження №00378 (наприклад для призначення експертизи судом за клопотанням сторони захисту), що повністю позбавляє сторону захисту права на змагальність та рівність.

Тому сторона захисту вважає очевидно недопустимим очевидно недопустимим висновку експерта №24-5937 від 07.11.2024 за результатами проведення судової експертизи речовин хімічних виробництв в кримінальному провадженні №0379 від 17.12.2021.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що судова експертиза речовин хімічних виробництв в кримінальному провадженні №0379 від 17.12.2021 проведена з дотриманням норм КПК України, а її висновок є належним та допустимим доказом. Також процесуальний прокурор щодо задоволення клопотання заперечила, позаяк вважає, що підстави для визнання вищезгаданого доказу очевидно недопустимим відсутні підстави, а визнання очевидно недопустимим доказом є дискреція саме суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання захисника про визнання очевидно недопустимим доказу, суд приходить до наступного висновку.

Підстави для визнання доказів недопустимими зазначені в ст. 87 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 89 КПК України суд визнає доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість його дослідження або припинення його дослідження в судовому засіданні, тільки в разі встановлення очевидної недопустимості доказу.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На час розгляду даного клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває. Конкретних ознак очевидної недопустимості доказу суду не наведено .

Доказ, який захисник просить визнати очевидно недопустимим, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Кримінально-процесуальним Законом не визначено переліку підстав, за наявності яких можливо виокремити очевидно недопустимі докази від недопустимих. Наведене слугує підставою для визнання доказу очевидно недопустимим, коли недопустимість ґрунтується на обставинах, фактах, що є безсумнівними, беззаперечними, зрозумілими для всіх учасників судового провадження і не потребують додаткового дослідження.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.86-89, 369, 369-372, 376, 392 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про визнання очевидно недопустимим висновку експерта №24-5937 від 07.11.2024 за результатами проведення судової експертизи речовин хімічних виробництв в кримінальному провадженні №0379 від 17.12.2021 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.05.2025 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1