Справа № 548/1445/25
Провадження №1-кп/548/203/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хорол кримінальне провадження № 0000166 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, в порядку статті 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України з угодою про визнання винуватості від 27.06.2025 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у Лубенському районі Полтавської області скоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_4 20.05.2025 року у післяобідній час доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав за надані в борг грошові кошти в якості застави від невстановленої особи, досудове розслідування стосовно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, предмет схожий на гранату DM51A2, таким чином незаконно придбавши вибуховий пристрій. Усвідомлюючи, що вказаний предмет відноситься до вибухових пристроїв (боєприпасів), у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне зберігання вибухового пристрою (боєприпасу).

Вподальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел в сфері незаконного поводження з вибуховими пристроями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,ОСОБА_4 гранату DM51A2 залишив за місцем свого проживання, де й зберігав без передбаченого законом дозволу.

22.05.2025 року в ході проведення невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено предмети, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/117-25/11797-ВТХ від 13.06.2025, є запалом ручної гранати DM82А3 та корпусом ручної оборонно-наступальної гранати DM51A2 з додатковим екраном з уламками, споряджений в середині, які в разі поєднання в єдину конструкцію будуть відноситись до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів), які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачуєтьсяу придбанні та зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Хорольського відділуЛубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 27.06.2025 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, а також зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України, щиро кається у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання по ч.1 ст.263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком.

Враховуючи те, що на думку сторін, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та застосувати положення, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор вказав, що угода відповідає вимогам КК України і КПК України, укладена сторонами добровільно, немає порушень щодо змісту угоди і порядку її укладення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому діянні повністю, висловив згоду на застосування узгодженого виду і міри покарання.

Захисник вказав на можливість затвердження угоди, оскільки її укладено добровільно і за участі захисника, узгоджене покарання відповідає вимогам закону.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід особисте зобов`язання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, затрачені на проведення експертизи.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Угоду від 27.06.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокуроромХорольського відділуЛубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання із визначеними заборонами та обов`язками,- залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий на користь держави кошти в сумі 2 228, 50 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню:

- гранату DM51A2, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 ч. 1 п. 3 КК України, застосувавши спеціальну конфіскацію, примусово безоплатно вилучити у власність держави та передати для потреб Збройних Сил України;

- кастет, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1