печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ПП «Ратмир-Соло» в особі директора ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ПП «Ратмир-Соло» в особі директора ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що оскільки заявник у прохальній частині скарги просить не здійснювати розподіл даної скарги у тому числі на слідчого суддю ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ним вже заявлялися їй відводи при розгляді інших справ, то вважає за необхідне заявити самовідвід з метою уникнення сумнівів у її неупередженості.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились. Тому, суддя дійшов висновку про розгляд вказаної заяву у їх відсутність.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду заяви за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши заяву, суддя приходить до наступного висновку.

За правилом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити, самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Разом з тим, з урахуванням доводів, наведених у заяві про самовідвід, та доводів скарги, суддя приходить до висновку, що об`єктивних підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України щодо існування інших обставин, які можуть свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_3 не встановлено, а обставини, на які посилається слідчий суддя у заяві, свідчать про те, що заявник вважає суддю ОСОБА_3 упередженою з особистих міркувань, у зв`язку з тим, що ним вже заявлялися їй відводи при розгляді інших його справ, тому вважає, що вона не повинна розглядати його скарги.

Таким чином, суддею не встановлено наявність обставин, які би викликали сумніви в упередженості та необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_3 і унеможливлювали ухвалення нею об`єктивного рішення у справі, а отже заява про самовідвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 81, 309 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ПП «Ратмир-Соло» в особі директора ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської міської прокуратури та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1