Справа № 946/2334/24
Провадження № 1-кп/946/220/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

13 червня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001592 від 13.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциза Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.08.2006 Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152, ст.69, 70 Кримінального кодексу України (далі КК України) до позбавлення волі на строк чотири роки;

25.03.2009 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст.296, ст. 70, 71 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

07.12.2016 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.187, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна;

19.05.2021 Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України;

19.04.2023 Саратським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців; 14.04.2025 Одеським апеляційним судом вирок суду від 19.04.2023 змінено, дії перекваліфіковано з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України, та на підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, призначено покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наказом начальника державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (далі ДУ «ІСІ») від 03.06.2020 № 46/ОС-20 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_6 призначено на посаду оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «ІСІ». З урахуванням вимог Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», оперуповноважений оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 виконує функцію офіційного представника органу виконавчої влади, на якого покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, тобто відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу представником влади, на якого положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» покладено обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 , оперуповноважений, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює дізнання та оперативно-розшукову діяльність в колоніях, основним завданням якої є пошук та фіксація фактичних даних про протиправну діяльність окремих осіб. Таким чином, ОСОБА_6 , згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, при виконанні службових обов`язків за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

ОСОБА_4 , який з 13.07.2022 по теперішній час утримується в ДУ «ІСІ», розташованій за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 70, 13 грудня 2023 року приблизно о 13 год. 00 хв., діючи умисно, протиправно, з метою отримання переваг під час знаходження у ДУ «ІСІ», у вигляді отримання та безперешкодного користування мобільним телефоном, знаходячись у службовому кабінеті ДУ «ІСІ» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 70, висловив оперуповноваженому оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 пропозицію та обіцянку надання неправомірної вигоди, на що отримав відмову.

Далі, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 звернувся на адресу керівництва із заявою, яку зареєстровано за № С-433 від 28.12.2023 щодо проведення бесіди з питань особистого характеру. У цей же день, приблизно об 11 год. 54 хв. оперуповноважений оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 , знаходячись у кабінеті старшого по корпусному відділенню ДУ «ІСІ», проводив бесіду з ОСОБА_4 , якій послугувала вищевказана заява останнього. Під час бесіди ОСОБА_4 , у порушення Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України (далі Правила), затверджених наказом Міністерства юстиції від 14.06.2019 №1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», а саме Додатку № 1, згідно з яким мобільні телефони належать до заборонених предметів, усвідомлюючи, що оперуповноважений оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 є службовою особою та знаходиться при виконанні службових обов`язків, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, не звертаючи увагу на неодноразові попередження оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «ІСІ» ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході спілкування, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, знову неодноразово висловлював оперуповноваженому ОСОБА_6 пряму словесну пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень за надання останнім забороненого предмета мобільного телефона, та подальшого дозволу на користування ним.

За вказаним фактом пропозиції надання неправомірної вигоді службовій особі оперуповноваженому оперативного відділу ДУ «ІСІ», ОСОБА_6 , керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Конституцією України, Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , повідомив про незаконні дії останнього на спеціальну лінію «102».

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

«Стаття 369. Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі

1. Пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища

караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк».

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 детально розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно висловлював співробітнику ДУ «ІСІ» (м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 70), а саме оперуповноваженому ОСОБА_6 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень за надання мобільного телефона.

Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

V. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, що згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з медичною довідкою ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_4 не належить до осіб з інвалідністю.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, і вчинив новий злочин за ч. 1 ст. 369 КК України у період перебування у ДУ «ІСІ», що свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_4 вчинив після постановлення відносно нього вироку Саратського районного суду Одеської області від 19.04.2023, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.04.2025, який набрав законної сили 14.04.2025, і яким він був засуджений за ч. 1 ст. 162, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

В силу положень ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. На даний час ОСОБА_4 тримається під вартою у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Саратського районного суду Одеської області від 19.04.2023.

Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саратського районного суду Одеської області від 19.04.2023, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.04.2025, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

3. Строк покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту ухвалення цього вироку, а саме з 13.06.2025.

4. З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2024 арешт, та відеозапис з відеореєстратора x7DUISI_DPNU01 ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», з якого здійснено копіювання на оптичний диск DVD+RW, розмір 4,7 GB 1 відеофайлу X7DUISI_DPNU115352_1235 за період часу з 11:53 години до 11:56 годин 28.12.2023 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

6. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1