Справа № 598/1371/25
провадження № 1-в/598/151/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вінниця, Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, до засудження непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 ,

раніше судимої, востаннє,

1. вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ст.75 ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

2. вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,

засудженої вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці,

встановив:

Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона засуджена.

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи, клопотання підтримує.

Засуджена також подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима, востаннє:

1. вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

2. вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк на строк 5 років 3 місяці.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за даним вироком частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк на строк 5 років 4 місяці.

Початок строку відбуття покарання - 21.05.2025 року.

Кінець строку покарання - 26.03.2030 року.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024 року, що набрав законної сили 19.07.2024 року, за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк на строк 5 років 4 місяці.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2=2481 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн. (2684 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн. х 2=2684 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514,00 грн. (3028 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514,00 грн. х 2=3028 грн.

За вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України, вчинила таємно викрала чужого майна 31.12.2022 року на суму 703,30 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2481 грн.

За вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України, вчинила таємне викрадення чужого майна: 26.11.2023 року на суму 503,12 грн., 28.11.2023 року на суму 412,42 грн., 29.11.2023 року на суму 400,21 грн., 25.12.2023 року на суму 380,02 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2684 грн.

За вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України, вчинила таємне викрадення чужого майна: 01.03.2024 року на суму 1059,17 грн., 01.03.2024 року на суму 1189,20 грн., 05.03.2024 року на суму 1430,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 3028 грн..

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому вона підлягає звільненню від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року в частині її засудження за ч.4 ст.185 КК України, вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року, та вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р.) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року в частині її засудження за ч.4 ст.185 КК України, вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.06.2024 року, та вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.06.2024, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2023 року в частині її засудження за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_4 звільненою від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що підлягає подальшому відбуванню покарання.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5