Справа № 296/3041/25
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що слідчим відділом Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000146 від 19.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.03.2025 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою перебували у квартирі АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_7 , де у них виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Volvo» моделі «V50», в кузові сірого кольору з реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно, за попередньою змовою, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, таємно для потерпілого заволоділи ключами від автомобіля марки «Volvo» моделі «V50», в кузові сірого кольору з реєстраційний номер НОМЕР_1 , які знаходились в кишені штанів ОСОБА_7 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою підійшли до вище вказаного автомобіля марки «Volvo» моделі «V50», в кузові сірого кольору з реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у дворі будинку №55 по вул. Вітрука в м. Житомирі, та за допомогою ключів відчинили вказаний транспортний засіб, тобто в такий спосіб проник в середину автомобіля.

В подальшому, у вище зазначений день, час, та місці, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою вказаними ключами привели у дію блок запалювання та завели автомобіля, після чого поїхали на даному автомобілі в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: «Volvo» моделі «V50», в кузові сірого кольору з реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , на праві приватної власності, спричинивши останньому збитків на суму 332 078 гривні.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, 20.03.2025р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення визначеного ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та наявність ризиків, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала. Вказала, що наявні ризики визначені ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики не обґрунтовані.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника. Вину не визнав. Повідомив, що з потерпілим ОСОБА_8 не знайомий.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 20.03.2025р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення визначеного ч. 2 ст. 289 КК України

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення ч. 1 ст. 289 на ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість злочину, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що слідству наразі ще необхідно встановити місце знаходження та вилучити документів потерпілого ОСОБА_7 , а саме: паспорт, посвідчення учасника бойових дій та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Volvo» моделі «V50», в кузові сірого кольору з реєстраційний номер НОМЕР_1 та ін., якими ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою заволоділи разом з ключами від автомобіля, перебуваючи у квартирі, де проживає потерпілий ОСОБА_7 , підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування чи знищення зазначених доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а саме на потерпілого ОСОБА_7 , та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, а отже ризик визначений п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України є реальним.

Ризик зазначений п. 5 ч. 1 ст. 17 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а зокрема, в період з 2022 року двічі притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. Був звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання, та не зробивши належних для себе висновків.

На даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, слідчим суддею не встановлено.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

При цьому, вищенаведене свідчить про високу ймовірність прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на неведене слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, дані про особу підозрюваного, який є уродженцем м. Житомира, громадянином України, не одружений, не працюючий, дітей не має, раніше засуджений (15.02.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки; 27.03.2023 вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2023 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 2 років 3 місяців обмеження волі, звільнений 03.05.2025), аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, який рахувати з 18год 12хв. 19.03.2025 по 18год 12хв. 18.05.2025 включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали по 18год 12хв. 18.05.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.03.2025 о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1