УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 рокуСправа № 495/10333/24
Номер провадження 1-кс/495/1436/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

скаржника: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

11.07.2025 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України.

Так, скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 від 31.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000251, внесеного до ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Зі скарги вбачається, що постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 від 31.12.2024 року кримінальне провадження №0000251, внесеного до ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За твердженням скаржника, вказана вище постанова винесена упереджено, та неправомірно дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 , є не обґрунтованою, та такою, що не враховує усіх обставин справи та матеріалів кримінального провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, при відсутності повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, аналізу матеріалів кримінального провадження, винесення обґрунтованих висновків і прийняття законних процесуальних рішень, що є фактичним порушенням законних прав.

Скаржник вважає, що постанова дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм кримінально-процесуального кодексу України при розгляді таких справ.

Дані обставини і стали підставою для звернення скаржника з відповідною скаргою до суду.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000251 від 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, вислухавши скаржника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Згідно із ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Пункт 1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 від 31.12.2024 року кримінальне провадження № 0000251, відомості про яке внесені в ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Так, з вказаної вище постанови та наданих матеріалів кримінального провадження № 0000251, відомості про яке внесені в ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України вбачається, що у ході досудового розслідування заявника ОСОБА_3 було допитано як свідка. Він повідомив, що звернувся до ЦНАП, де дізнався про своє зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви власниці житла ОСОБА_6 .

Також, ОСОБА_7 зазначив, що квартира, у якій він із матір`ю проживав, переоформлена на ОСОБА_8 , яка є тещею ОСОБА_9 (онука його матері). Крім того, заявник розповів, що під час розмови з матір`ю щодо зазначених обставин вона розплакалася та повідомила, що виконала відчуження квартири за дорученням свого племінника ОСОБА_9 , який обіцяв їй довічне утримання. Також, заявник зазначив, що його мати не підписувала документи, на підставі його знято з місця реєстрації та будь-яких документів на підставі яких її онук матері заволодів квартирою.

Допитати ОСОБА_6 як свідка не вдалося, оскільки під час неодноразових відвідувань за місцем проживання вона відмовилася надавати показання або будь-які пояснення з цього приводу. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської лікарні ОСОБА_6 , в період 01.01.2023 на момент отримання відповіді (19.11.2024) за амбулаторною допомогою не зверталась, на стаціонарному лікуванні не перебувала.

У ході проведення тимчасового доступу до документів приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 встановлено, що 12.06.2023 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Приватний нотаріус ОСОБА_10 зазначила, що відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, при посвідченні правочину нотаріус встановлює дійсні наміри сторін, перевіряє наявність у них необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також з`ясовує, чи є волевиявлення учасників правочину вільним і таким, що відповідає їх внутрішній волі. Ці обставини були підтверджені нотаріусом при посвідченні зазначеного договору дарування.

У ході проведення тимчасового доступу до документів Центру надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради було встановлено, що 05.06.2023 ОСОБА_6 звернулася із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня, ЦНАП надіслав ОСОБА_3 повідомлення про його зняття з місця проживання.

На підставі викладеного, дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 , кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 26.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Між тим, у поданій скарзі та в ході судового розгляду, скаржник зазначив, що рішення про закриття даного кримінального провадження було прийнято передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, при відсутності повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, аналізу матеріалів кримінального провадження, винесення обґрунтованих висновків і прийняття законних процесуальних рішень.

Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно вимогам ст.ст. 2,7-11 КПК України, завдання кримінального про вадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Статтею 110 КПК передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови.

Відповідно до ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Проте, слідчим суддею під час дослідження наданих матеріалів кримінального провадження № 0000251, відомості про яке внесені в ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України встановлено, що перевірка обставин, викладених у скарзі заявника всупереч вимогам КПК України, проведена дізнавачем поверхнево, не всебічно і не повно. Дізнавачем не виконані усі необхідні слідчі дії, а оскаржувана постанова має характер лише перелічування окремих матеріалів кримінального провадження та норм чинного законодавства, без відповідного висновку та без будь-якого обґрунтування прийнятого рішення, відтак рішення про закриття вказаного кримінального провадження є передчасним.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 по справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім ісумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку, а тому скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 110, 214, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України задовольнити.

Постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000251, внесеного до ЄРДР 26.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України скасувати.

Направити матеріали кримінального провадження №0000251 від 26.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК Українидля продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_11