Справа № 756/701/25
Номер провадження № 1-кп/756/1011/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження в рамках кримінального провадження, внесеного 21.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003338, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає в гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_2 , раніше засуджений Голосіївським районним судом міста Києва вироком від 04.08.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений по відбуттю строку покарання 29.09.2023,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 20.10.2024, близько о 22:00 год., ОСОБА_4 знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де в цей час перебували також мешканці квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник побутовий конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , який тримав в лівій руці сокиру, а в правій руці ніж, накинувся на ОСОБА_4 , який не мав при собі будь-яких предметів для нанесення тілесних ушкоджень, та почав висловлювати погрози заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_4 .

У цей момент, ОСОБА_4 , розуміючи наявність загрози з боку ОСОБА_7 , заблокував двері кімнати та через певний проміжок часу намагався залишити квартиру.

Між тим, прямуючи коридором, ОСОБА_4 почув, як позаду нього біжить ОСОБА_7 та знов висловлює погрози життю. При цьому, ОСОБА_7 замахнувся сокирою та намагався завдати один удар в ділянку голови ОСОБА_4 , однак, останній увернувся від удару і намагався блокувати руку ОСОБА_7 , у якій останній тримав сокиру.

З метою здолання опору, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_4 за одяг та притиснув останнього до стіни, намагаючись продовжити наносити удари сокирою та погрожував ножем. Розуміючи, що існує загроза життю, ОСОБА_4 , схопив ОСОБА_7 за ліву руку, в якій останній тримав ніж, та вибив його, а в подальшому його підняв.

Тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_4 почав прохати ОСОБА_7 припинити вказані дії та надати можливість залишити квартиру, на що останній погодився.

У той момент, коли ОСОБА_4 проходив повз ОСОБА_7 з метою залишити квартиру, ОСОБА_7 знову напав на ОСОБА_4 схопивши останнього за шию, і почав стискати горло, при цьому намагаючись також наносити удари сокирою ОСОБА_4 .

У ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_7 може заподіяти його життю та здоров`ю шкоду, оскільки останній продовжував стискати шию та намагатися нанести удари сокирою, виник умисел на вбивство ОСОБА_7 з метою заподіяння шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання щодо нього зі сторони ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана загроза має реальних характер та не є уявною, перевищив межі необхідної оборони шляхом нанесення шести ударів ножем в ділянку плеча ОСОБА_7 , чим спричинив останньому проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого четвертого ребра, лівої легені, серця і аорти, проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого шостого ребра і серця, два непроникаючі колото-різаних поранення грудей з ушкодженням м`язів, дві різані рани на задній поверхні лівого плечового суглоба з ушкодженням підшкірної клітковини та поверхневих м`язів, унаслідок яких ОСОБА_7 помер на місці події.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ст. 118 КК України, а саме спричинення умисного вбивства, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні вважав, що в судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований ОСОБА_4 злочин за ч. 1 ст. 115 КК України вчинено останнім, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. При цьому, при наданні оцінки доказам, прокурор просив урахувати, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми саме для доведення винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України.

Просив прокурор також урахувати, що надані ним та зібрані під час досудового розслідування докази є належним, достовірними та допустимими.

Крім того, прокурор просив урахувати, що зібрані під час досудового розслідування докази є також достатніми незважаючи на позицію сторони захисту, саме для доведення винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, бо останній мав прямий умисел на заподіяння смерті іншій людині, так як це підтверджується нанесеними тілесними ушкодженнями - пораненнями (у ділянку серця та легень, що є життєвоважливими органами).

Одночасно з цим, прокурор уважав, що під час розгляду провадження не здобуто доказів, які вказують на обставини перевищення меж необхідної оборони, відповідно до положень ст. 118 КК України, бо показання обвинуваченого є недостовірними та неконкретними, зокрема в частині того, з якою метою ОСОБА_8 пішла до туалету, а також й те, що ОСОБА_7 тримав обвинуваченого за горло та душив. Уважав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази, якими підтверджено наведений факт, а отже на час інкримінованих подій ОСОБА_4 не було загроз для життя, оскільки не було виявлено будь яких синців, набряків, почервоніння в ділянці шиї останнього.

Крім того, сокира, яку тримав потерпілий під час нападу, також не становила загрозу життю обвинуваченого, бо є легкою, а отже не є зброєю. Більше того, обвинувачений міг іншим шляхом зупинити конфлікт, якби цього бажав, ураховуючи й те, що останній спричинив шість ударів ножем.

Щодо надання ОСОБА_4 медичної допомоги ОСОБА_7 - прокурор не заперечував, однак на думку останнього, такі дії були вже вчинені після того, як обвинувачений зрозумів, які саме наслідки настали - смерть ОСОБА_7 .

А отже, на думку прокурора, дії ОСОБА_4 не підлягають перекваліфікації на ст. 118 КК України.

Прокурор також просив урахувати в якості обставини, що обтяжує покарання - учинення злочину щодо особи, з якою перебував в родинних відносинах.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України визнав частково, зокрема не погоджувався із кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 115КК України та підтримав позицію захисника про те, що його дії слід кваліфікувати саме за ст. 118 КК України, провину за що визнає в повному об`ємі та беззаперечно.

2.1.3. Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого щодо часткового визнання винуватості. Просив суд урахувати, що обвинувачений повністю визнає обставини та факти, але не визнає кваліфікацію його дій. Бо державним обвинуваченням неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України.

Зокрема, на думку захисника, який не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, у діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки ОСОБА_4 не бажав заподіяти смерть ОСОБА_7 , бо дії обвинуваченого носили оборонний характер, що на думку захисника виключає кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.115 КК України та є підставою для перекваліфікації їх на ст. 118 КК України.

Крім того, просив урахувати та надати оцінку, щодо неконкретності обвинувачення. На думку захисника обвинувачення є надуманим та суперечливим, бо майже все обвинувачення побудовано на тому, що ОСОБА_4 хоча і заподіяв смерть іншій людини, однак не було взято до уваги обставини подій, які передували цьому. Зокрема, зміст сформульованого обвинувачення містить відомості, що саме потерпілий першим здійснив напад на ОСОБА_4 , тримавши в руках сокору та ніж, які були достатньо гострими, та завдяки яким потерпілий мав намір спричинити обвинуваченому щонайменше тяжкі тілесні ушкодження або смерть. При цьому, указаний напад ОСОБА_7 здійснив у стані алкогольного сп`яніння, а під час судового розгляду було встановлено, що останній ще перебував і в стані наркотичного сп`яніння. З цих підстав, на думку захисника, ОСОБА_7 у повній мірі не міг керувати своїми діями і в той момент становив реальну загрозу життю ОСОБА_4 , а можливо й іншим особам, які на момент інкримінованих подій перебували у житлі.

Наведене, на думку захисника, дає всі підстави вважати, що ОСОБА_4 був вимушений здійснити активні дії пов`язані із захистом свого життя та здоров`я, а отже дії останнього слід кваліфікувати за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, бо така оборона свого життя була необхідною. Між тим, в питанні співмірності із наслідками, які настали покладався на розсуд суду.

2.1.4. Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора, однак щодо призначення покарання покладався на розсуд суду. При цьому, під час проведення підготовчого судового засідання відмовився подавати цивільний позов.

2.2. Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження висунутого обвинувачення.

2.2.1. У судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що 20.10.2024 у квартирі АДРЕСА_4 , не перебував, бо знаходився в іншому місці, де мешкала покійна дружина. У цій квартирі мешкають ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , сам ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зі співмешканкою ОСОБА_12 . Час від часу, мешкав і ОСОБА_4 . Кожна кімната зачинялась окремо, і ОСОБА_4 не мав вільного доступу до кімнати, де мешкав ОСОБА_13 .

Близько о 03:00 год. йому подзвонила сестра покійної дружини - ОСОБА_14 , яка повідомила, щоб він відчинив двері, бо стоїть його брат ОСОБА_15 . ОСОБА_6 відчинив двері та побачив, як стоїть його молодший брат - ОСОБА_16 разом із своєю дружиною, яка була в стані алкогольного сп`яніння. Останні повідомили, що прибули до ОСОБА_6 через те, що поліція їх не впускала в середину квартири АДРЕСА_3 , а на вулиці було холодно, а також повідомили, що ОСОБА_4 вбив брата ОСОБА_6 - ОСОБА_17 . ОСОБА_6 здивувало, що поліція не впускала його родичів в середину квартири, у зв`язку з чим, одягнувся та попрямував до наведеної квартири, в якій також проживав. Коли підійшов до місця проживання, працівники поліції запитали прізвище, ім`я та по-батькові, взяли паспорт, та у подальшому було надано дозвіл на прохід в середину квартири. Коли увійшов до мешкання побачив, що було багато працівників поліції. У той момент, будь яких показань не надавав, як і не підписував процесуальних документів, бо подробиць не знав, а подія стосувалася його родичів.

Після цього, одразу попрямував до кімнати, де мешкав ОСОБА_18 та побачив, що останній там лежить. Будь яких предметів, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі не було, бо імовірно, на той момент, їх вже вилучила поліція.

У цілому, у середині кватири перебував близько 5 хвилин, через що не мав достатній час перевірити, що саме було вилучено, однак поліція вилучила мобільний телефон ОСОБА_19 , який на думку потерпілого, не має відношення до обставин справи. Підтвердив, що в квартирі були ножі і сокира.

Конфліктів між ОСОБА_4 та ОСОБА_20 не було, бо останні між собою не спілкувались. При цьому, ОСОБА_11 жив в кімнаті окремо разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_21 . Останній час, як і 20.10.2024, ОСОБА_4 прибував до вказаного місця мешкання задля зустрічей з ОСОБА_9 .

Його молодший брат - ОСОБА_7 на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, однак зловживав алкогольними напоями, як і в той день - 20.10.2024, ОСОБА_7 , також перебував в стані алкогольного сп`яніння. За характером ОСОБА_18 запальний, однак раніше серйозних сварок з іншими співмешканцями вказаної квартири не було, а лише мало місце словесні конфлікти. Будь яких випадків застосування фізичної сили у відношенні до співмешканців вказаної квартири, ОСОБА_11 у минулому не допускав.

З чужих слів, а саме зі слів ОСОБА_9 , потерпілому відомо, що ОСОБА_4 зарізав ОСОБА_19 однак його брат подробиць не повідомляв, бо ОСОБА_9 нічого не бачив.

2.2.2. У судовому засідання свідок ОСОБА_8 надала показання, що ОСОБА_4 є племінником ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 є його старшим братом.

20.10.2024, разом з ОСОБА_22 прийшли додому з магазину, а саме в квартиру АДРЕСА_3 , в якій нікого не було. У цій квартирі мешкають ОСОБА_9 разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , племінник ОСОБА_24 , співмешканець свідка - ОСОБА_7 та сам свідок - ОСОБА_8 . Кожен має свою кімнату та живе окремим життям.

Через деякий час вийшли разом з ОСОБА_7 на кухню, де вже перебував ОСОБА_4 . Після цього, під час готування їжі, до квартири прибула ОСОБА_10 та її чоловік - ОСОБА_9 . У той день, після 18:00 год., ОСОБА_7 зателефонував його знайомий, із яким зустрівся, вони грали в карти, трохи випивали та курили наркотичний засіб марихуану.

У подальшому, близько о 21:00 год., прибула знайома, із якою вона пішла в магазин, де придбала продукти, у тому числі і алкоголь, та після чого повернулись до дому. Бачила, як в один момен, ОСОБА_4 на кухні разом з ОСОБА_7 спілкувались. Оскільки в квартирі дітей не було, останні розмовляли голосно, однак це сваркою назвати не можна, бо ОСОБА_7 був глухий на ліве вухо. Про що саме спілкувались не відомо, бо займалась хатніми справами.

Після цього, в один з моментів ОСОБА_4 попросив залишити олію для готування їжі, на що ОСОБА_8 погодилась. Між тим, коли повернулась до своєї кімнати, ОСОБА_7 почав звинувачувати свідка у тому, що вона віддала олію ОСОБА_4 , бо уважав, що останній має своє житло. У цей момент ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно. При цьому, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 доповнила, що коли ОСОБА_7 починав входити в стан агресії, останнього слід боятися та уникати, бо ОСОБА_7 міг її вдарити і такі випадки були непоодинокі. Зокрема, коли ОСОБА_7 мав агресивний стан, вона часто виходила на кухню та вмикала телевізор або виходила до кімнати, де мешкає ОСОБА_10 . Коли в квартирі нікого не було, взагалі покидала її, бо знала, що в такому стані ОСОБА_7 міг її вдарити, а захистити її ніхто не міг. ОСОБА_7 з такого стану виходив по різному - міг одразу заснути, або через деякий час заспокоїтись, якщо пройде певний час. При цьому, перебуваючи в збудженому стані, ОСОБА_7 міг сваритися також з іншими родичами. Хоча коли ОСОБА_7 в нормальному стані - він був доброю людиною, міг сам запросити поїсти та трохи випити разом з ОСОБА_4 .

У цей раз вона вже бачила, що ОСОБА_7 сильно розлютився, а ураховуючи й те, що кімната була невелика вона пішла на кухню де розповіла про цю подію ОСОБА_4 та попросила останнього піти разом до кімнати, де був ОСОБА_7 , аби взяти кофту. На це ОСОБА_4 погодився. ОСОБА_4 пішов до кімнати та попросив ОСОБА_7 відчинити двері аби поговорити. Однак ОСОБА_7 почав висловлюватися нецензурними словами. Коли ОСОБА_7 відчинив двері кімнати та почав кричати, свідок пішла до туалету, бо боялася, що останній може її вдарити, де і перебувала близько п`яти хвилин. Саме тому вона не бачила, чи тримав ОСОБА_7 у цей момент ніж або сокиру.

У той час, близько о 23:00 год., коли перебувала в туалеті, свідок нічого не чула, незважаючи на те, що відстань від туалету до кімнати складає близько трьох метрів. Не було ані криків, ані звуків, що характерні для бійки. Коли працює телевізор на кухні, його звук можна чути в туалеті, однак у той момент нічого не чула, лише шум води. Коли вийшла з туалету, побачила калюжу крові, а зайшовши в кімнату, побачила ОСОБА_4 , який був біля ОСОБА_7 та кричав:- «Юра живи», що викликало у свідка шок. При цьому, ОСОБА_4 прохав її викликати швидку та поліцію. Почула, як ОСОБА_7 щось хриплим голосом казав, однак що саме не зрозуміла. У ОСОБА_4 на лівій руці, біля плеча, висіла сокира, незважаючи на те, що останній здійснював активний рух та намагався привести до тями ОСОБА_7 . Ножів не бачила. У цей момент, взяла свій мобільний телефон та почала телефонувати по швидку медичну допомогу, на запитання оператора не могла чітко пояснити, що саме трапилось та чому людина помирає, а ОСОБА_4 у цей момент викликав поліцію. Все було дуже швидко. У той день, ОСОБА_4 не вживав алкогольних напоїв, був спокійним.

На уточнюючі питання свідок ОСОБА_8 надала показання, що в квартирі АДРЕСА_3 , є ножі, однак вони знаходяться на кухні та перебувають в зальному користуванні родини, а в кімнаті, де мешкає ОСОБА_7 був інший ніж, який мав великий розмір, а також сокира, яка приблизно була трохи білішою за довжину ніж аркуш паперу формату «А4», мала пластикову ручку та була досить гострою. Ножі та сокиру заточував сам ОСОБА_7 , при цьому вказана сокира завжди була при ОСОБА_7 , на кухні її не було.

ОСОБА_7 одного разу сам на себе викликав медичну допомогу, через що, на наступний день його забирали з цього закладу. Під час обшуку, працівники поліції повернули предмет, зовні схожий на пістолет, який був у ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_4 зайшов до кухні та побачив цей пістолет, ОСОБА_8 повідомила останньому, що він не працює, а ОСОБА_7 його використовує як іграшку.

Вхідні двері квартири, як правило закриті, однак з середині зачинені на клямку, на кожній кімнаті встановлені замки, коридор є вузьким. Кімната, де мешкав ОСОБА_7 була самою дальньою в квартирі, а отже, щоб вибігти з неї до загальних дверей квартири треба здолати чималу відстань. У той вечір, ОСОБА_8 також вживала алкогольні напої, однак не зловживала ними, лише задля свого розслаблення. При цьому, запевнила, що у той день пам`ятає обставини подій, про які надала показання.

2.2.3. Протокол огляду місця події від 21.10.2024 з ілюстративною таблицею та цифровим носієм інформації - DVD-R, з якого вбачається, що слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_25 в присутності двох понятих, за участю спеціаліста здійснено огляд приміщень квартири АДРЕСА_3 , де було виявлено труп особи чоловічої статі, який має колото-різані рани, під час огляду місця події труп зберігав тепло під пахвами, а також у зоні тазу. Крім того, було виявлені та вилучені речі, зокрема сліди речовин бурого кольору (великі плями), предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, мобільний телефон марки «Microsoft», мобільний телефон марки «OUKITEL», паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру.

Як убачається з відеозапису, долученого до протоколу огляду місця події, слідчим СВ Оболонського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_25 в присутності двох понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 здійснено огляд приміщень квартири АДРЕСА_3 . При вході в указану квартиру в приміщенні загального коридору виявлені плями бурого кольору. Рухаючись по коридору, по лівій стороні в крайньому лівому куту знаходиться кухонна сокира. Проходячи правіше по коридору, а саме в спальне приміщення, виявлено труп особи чоловічої статі, який лежить на ліжку на спині, голова направлена в сторону балкона, тіло має ознаки насильницької смерті. На підлозі біля трупу міститься пляма речовини бурого кольору. Згідно відомостей, які містять в паспорті, вказаною особою є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для детального огляду трупа був запрошений медичний експерт. Під час огляду трупа експертом виявлено наступне: плями червоного кольору, переважно на передпліччях, животі та кистях рук. Труп зберігає тепло на дотик під пахвами, зоні тазу та ніг. Рогівки очей прозорі, зіниці рівномірно розширені. На грудях з лівої сторони виявлено дві веретоподібні рани. При зведенні країв рани, набувають форму близьку до прямолінійної. Простирадло під тілом і навколо нього, а також наволочка мають плями речовини бурого кольору. Під трупом в зоні шиї знаходиться мобільний телефон чорного кольору. На задній поверхні тіла виявлені трупні плями. На спині та голові тілесних ушкоджень не видно. Під час додаткового огляду трупа, а саме після зняття футболки, в зоні плечового суглоба виявлено чотири рани, які схожі на ті, що були виявлені раніше.

У кімнаті, де знаходився труп, виявлені два мобільних телефони, постільна білизна, одяг, змиви речовин бурого кольору, зрізи нігтьових пластин, недопалки. Після здійсненого огляду, всі виявлені речі запаковані в спеціальні пакети.

У подальшому, з виходу кімнати, де лежить труп, з правою сторони виявлено в куту кухонну сокиру, яку було оглянуто, вилучено та запаковано. В загальному коридорі, перед входом до приміщення кухні виявлені плями речовини бурого кольору, змиви яких було відібрані та запаковані. Після цього, було здійснено огляд кухонного приміщення. Під час огляду, в середині шухляди, розташованої з правої сторони в дальньому правому куту, виявлено чотири кухонні ножі, які було оглянуто та запаковано. Один з них мав плями речовини бурого кольору. (т. 2 а.п. 15-26).

2.2.4. Протокол огляду предмету від 18.12.2024, згідно з яким, слідчим у кримінальному провадженні № 0003338 здійснено огляд мобільного телефону марки «Oukitel», синього кольору, який було вилучено під час здійснення огляду за адресою АДРЕСА_5 . Під час під`єднання зарядного пристрою до наведеного мобільного телефону включення не відбувається. На лицевій та задній стороні мобільного телефону містяться механічні пошкодження (т. 2 а.п. 35-36).

2.2.5. Протокол огляду предмету від 18.12.2024, згідно з яким, слідчим у кримінальному провадженні № 0003338 здійснено огляд мобільного телефону марки «Microsoft», IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено під час здійснення огляду за адресою АДРЕСА_5 . Так, здійсненим оглядом встановлено, що мобільний телефон перебуває в справному стані. Зокрема, на фотознімках № 6-7, де зображено журнал дзвінків, виявлено виклик на лінії «102» та «103» (т. 2 а.п. 37-39).

2.2.6. Протокол огляду місця події від 22.10.2024 з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 в присутності двох понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_29 , здійснив огляд приміщення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Судово-медичного моргу № 1, за адресою м. Київ, вул. Праведників, буд. 9. Під час огляду виявлено та вилучено одяг, який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, футболку чорного кольору з отворами та плямами речовини бурого кольору, штани блакитного кольору з стрічками рожевого кольору на яких містяться механічні пошкодження в виді отворів, а також плямами речовини бурого кольору, нижня білизна синього кольору з плямами речовини бурого кольору (т. 2 а.п. 57-64).

2.2.7. Протокол затримання особи, підозрюваної в учиненні кримінального правопорушення від 21.10.2024, разом з ілюстративною таблицею та цифровим носієм інформації для лазерних систем зчитування - DVD-R диск, відповідно до якого слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_30 , у присутності захисника ОСОБА_5 , із застосуванням технічних засобів фіксації: бодікамери «DSJ_0000691_000691», в порядку ст. 208 КПК України, 20.10.2024, о 23:30 год., в квартирі АДРЕСА_3 затримано ОСОБА_4 . Під час обшуку затриманого ОСОБА_4 виявлено та вилучено особисті речі, зокрема куртку з механічними пошкодженнями лівого рукаву, зі слідами речовини бурого кольору, джинси, на яких містяться сліди бурого кольору, футболку, яка має механічні пошкодження на лівому рукаві та сліди речовини бурого кольору.

Крім того, з дослідженого відеозапису, який долучено до протоколу затримання особи, підозрюваної в учиненні кримінального правопорушення від 21.10.2024, вбачається, що слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_30 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в приміщенні Оболонського УП ГУНП у м. Києві було роз`яснено у зв`язку з чим, ОСОБА_4 було затримано, та роз`яснені його права та обов`язки. У подальшому, слідчим було здійснено особистий обшук ОСОБА_4 під час чого, виявлено та вилучено особисті речі, які останнім було добровільно надано. Зокрема, було вилучено, куртку з пошкодженнями на лівій стороні біля плеча, джинси з плямами бурого кольору, футболку з пошкодженням з лівої сторони біля плеча. Під час вилучення речей, ОСОБА_4 пояснив, що пошкодження на одязі виникли через сокиру. Винуватість свою в учиненні умисного вбивства не визнав, бо уважав, що його дядько переслідував та хотів вбити. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_7 біг на нього з сокирою та намагався здійснювати нею удари. (т. 2 а.п. 71-81).

2.2.8. Висновок експерта № 042/1-325-2024 від 22.10.2024 згідно з яким, експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи у супроводі представника поліції ОСОБА_31 здійснено огляд ОСОБА_4 на наявність тілесних ушкоджень.

Зокрема, експертним дослідженням встановлено, що ОСОБА_4 отримав травму лівого плеча, а саме поверхневі забійні рани з синцями по периферії від них в верхній та нижній третинах лівого плеча. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від травмуючої дії твердого предмету (предметів), індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, за давністю може відповідати терміну та обставинам, вказаним в описовій частині даної Постанові тобто 20.10.2024, та не супроводжувалось небезпечними для життя явищами. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил», так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення поверхневих ран, синців, саден, крововиливів у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.

Крім того, з описової частини висновку вбачається, що ОСОБА_4 під час проведення експертного дослідження повідомляв, що під час конфлікту, його дядько - ОСОБА_18 , тримав в руках сокиру та намагався нанести нею удар в голову, однак влучив по лівій руці. (т. 2 а.п. 102-104);

2.2.9. Цифровий носій інформації для лазерний систем зчитування - DVD-R диск, на якому міститься файл з назвою «export-36ur8», із відеозаписом портативних відеореєстраторів екіпажу «Рубін-0501» працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, який під час несення служби з забезпечення охорони громадського порядку в Оболонському районі міста Києва, а саме 20.10.2024, здійснювали виїзд за викликом «Інші тілесні ушкодження», що мав місце за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 32/2.

Зокрема з відеозапису вбачається, що 20.10.2024, о 23:00 год., працівники патрульної поліції прибули за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 32/2. Підійшовши до під`їзду двері відчинила жінка, яка на запитання працівників поліції, що трапилось, повідомила, що не знає. Працівники патрульної поліції увійшли до квартири та побачили краплі речовини бурого кольору в загальному коридорі. В кінці коридору знаходилась кімната де перебували дві особи ( ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ) Зайшовши в кімнату до вказаних осіб, особа, яка знаходилась над іншою особою ( ОСОБА_4 ) прохав викликати швидку допомогу, бо уважав, що друга особа жива.

На запитання працівників патрульної поліції, що відбулось, ОСОБА_4 відповів, що його дядько - ОСОБА_7 , кинувся на нього з сокирою та хотів пристрелити. Крім того, пояснив, що ОСОБА_7 хотів зарубати дівчину. Одночасно з цим, ОСОБА_4 намагався привести до тями ОСОБА_7 , зокрема трусив його, бив лодонями по обличчю, ставив запитання, прохав працівників поліції надати першу медичну допомогу. Крім того, ОСОБА_4 пояснював, що спочатку ОСОБА_7 , здійснив напад на «неї» (показує головує на особу жіночої статі), бо в останнього імовірно була «біла гарачка». Після цього, ОСОБА_7 хотів із свого пістолета застрелили і його самого - ОСОБА_4 (особу, яка дає пояснення), потім взяв сокиру та ніж. При цьому, ОСОБА_4 продемонстрував, що сокира стирчить у нього в одязі. Після того, як ОСОБА_7 почав здійснювати напад за допомогою ножа та сокири, ОСОБА_4 заламав руку ОСОБА_7 та вдарив ножем у відповідь. Близько о 23:07 год. ОСОБА_4 почав гукати ОСОБА_7 , однак останній нічого не відповідав, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 уважав, що імовірно ОСОБА_7 вже помер.

У подальшому, о 23:10 год. прибула екстрена швидка медична допомога, яка здійснила огляд ОСОБА_7 . Під час медичного огляду ОСОБА_4 продемонстрував поранення, які містяться на тілі ОСОБА_7 та відійшов від останнього до іншого приміщення.

Працівники патрульної поліції попросили ОСОБА_4 надати документи та відповідно до положень ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію» застосували до останнього спеціальний засіб - кайданки. Після цього, о 23:13 год. підійшла особа, жіночої статі, яка повідомила ОСОБА_4 , що ОСОБА_7 помер. При цьому, вказана жінка, на запитання працівників патрульної поліції, повідомляла, що нічого не бачила.

Після цього, близько о 23:17 год. прийшла інша особа жіночої статі, яка повідомила, що є дружиною ОСОБА_16 . ОСОБА_4 пояснював, що часто приходить до цією квартири, однак проживає недалеко, по

АДРЕСА_6 , яка представлялась дружиною ОСОБА_16 , на запитання працівника патрульної поліції повідомляла, що дійсно, ОСОБА_4 приходить часто, щонайменше один раз на тиждень, а саме у вихідні дні. Під час зустрічей, конфліктів не було, однак, що саме трапилось зараз їй не відомо. Крім того, пояснила, що в квартирі живе три брата. Які відносини були у ОСОБА_7 з його дружиною, їй не відомо, бо кожен живе в своїй кімнаті окремо один від одного. Зокрема, у неї в кімнаті броньовані двері, та окремо стоїть холодильник та мікрохвильова піч. Також, пояснила, що ОСОБА_7 раніше три рази перебував на лікуванні в психіатричній лікарні.

На уточнюючи питання працівників патрульної поліції, ОСОБА_4 уточнював, що йому достеменно не відомо, у зв`язку із чим виник конфлікт, бо до нього, в кухню, підійшла ОСОБА_8 , та саме після цього ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно та почав з`ясовувати - навіщо ОСОБА_4 сюди ходить. Про ревнощі нічого повідомити не може. Уважав, що в ОСОБА_7 виникла «біла гарячка» та останній казав, що вб`є ОСОБА_4 , погрожуючи пістолетом, приводу для цього не було. ОСОБА_4 пояснив, що алкогольних напоїв ні з ким у той день не випивав. Під час самого конфлікту, ОСОБА_4 спочатку утримував ОСОБА_7 , потім останній зміг вирватись, схопив пістолет та два рази вдарив ним ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_7 повернувся, взяв ніж, ОСОБА_4 спочатку утримував його за дверима та намагався з ним порозмовляти. У подальшому, ОСОБА_4 почав йти до виходу з квартири, однак ОСОБА_7 наздогнав його, вдарив сокирою, розпочалась бійка. Під час цієї бійки, обидва впали, а ОСОБА_4 зміг схопити ніж, яким вдарив ОСОБА_7 . Як ця подія відбулась, досі не розуміє. Уважав, що завдав три удари ножем ОСОБА_7 .

На відеозаписі, ОСОБА_8 повідомила, що ця подія була «секундною», поки сходила до туалету, все трапилось швидко.

У подальшому на місце події прибула слідчо-оперативна група, а ОСОБА_4 доставлено до Оболонського УП ГУНП у м. Києві. (т. 2 а.п. 112).

2.2.10. Картки виїзду швидкої медичної допомоги (форма № 110/о) від 20.10.2024, а також цифровий носій інформації для лазерний систем зчитування CD-R диск з аудіофайлом типу «Wave», на якому міститься аудіо запис виклику екстреної медичної допомоги. Зокрема, з картки виїзду швидкої медичної допомоги № 3545 від 20.10.2024 видно, що близько о 23:09 год. 20.10.2024 за адресою АДРЕСА_5 , прибув екіпаж медичної допомоги, якими було виявлено тіло людини та констатовано біологічну смерть, а саме: відсутня свідомість, відсутнє дихання, серцево-судинна діяльність, анемія, арефлексія. При поверхневому огляді трупа виявлено різані рани, розміром - 1х0,5 см.

На долученому аудіозаписі міститься розмова двох осіб. Особа № 1 повідомляє, що приймає виклик до Київської швидкої допомоги. Особа № 2 повідомляє : - «102. Сліпак. Ножове поранення». З чужих слів особі № 2 відомо, що особа стікає кров`ю, сам себе поранив, дихає та ще живий. Невідомо, куди є поранення, однак стікає кров`ю. Особа, знаходиться в квартирі АДРЕСА_3 . (т. 2 а.п. 113-117).

2.2.11. Цифровий носій інформації для лазерних систем зчитування - CD-R, долучений до матеріалів кримінального провадження № 0003338 на запит слідчого. На вказаному диску, міститься аудіофайл типу «Wave», який містить аудіозапис здійснений на лінію «102». З аудіо запису вбачається, що має місце розмова двох осіб, чоловічої статті та жіночої. Особа, чоловічої статі голосно кричить та просить по медичну допомогу, бо інша особа, чоловічої статі отримала ножові поранення. Повідомив, що вказана особа здійснила напад з ножем та сокирою, бо схопила «біла гарячка». На уточнююче питання особи жіночої статі, повідомив, щоб медична допомога прибула за адресою АДРЕСА_5 , та якомога швидше приїздила, бо особа, яка зазнала поранення ще жива. Особа чоловічої статі, представилась як ОСОБА_32 . ОСОБА_33 під час розмови уважав, що особа, яка зазнала ножового поранення сама себе завдала поранень, бо її схопила «біла гарячка», хотів здійснити напад на жінку. Крім того, ОСОБА_33 повідомив, що особа, яка має ножове поранення здійснила напад з сокирою та вдарила його. Чоловік, який зазнав ножові поранення звуть ОСОБА_34 , скільки років точно повідомити не може, імовірно близько 50 років (т. 2 а.п. 120-121).

2.2.12. Висновок експерта № 011-4052-2024 від 23.12.2024 згідно з яким, експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи здійснено огляд трупа ОСОБА_7 .

За результатами дослідження трупа було здійснено судово-імунологічне, судово-токсикологічне, медико-криміналістичне, судово-гістологічне дослідження. Під час проведення експертизи встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей з ушкодженням органів та розвитком крововтрати. Такий висновок зроблено на основі таких даних: наявність двох проникаючих поранень грудей з морфологічними ознаками колото-різаних, ушкодження по їх ходу перикарда, серця, аорти і лівої легені, скупчення в лівій плевральній порожнині і в перикарді великої кількості крові (близько 2л), переважне малокров`я тканини внутрішніх органів, ознаки централізації кровотоку та його шунтування в тканині нирок, набряк головного мозку.

Виходячи із ступеня розвитку трупних явищ на час огляду трупа на місці події 21 жовтня 2024 року в 00 годин 51 хвилин, враховуючи їх динаміку та причину смерті, експерт уважає, що ОСОБА_7 помер приблизно за 1,5 - 3 години до вказаного часу.

Під час проведення експертизи трупа ОСОБА_7 виявлено ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого четвертого ребра, лівої легені, серця і аорти (вхідна рана розташована на грудях спереду зліва, рановий канал від неї іде зліва направо, спереду назад і трохи вверх, має довжину близько 11 см); проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого шостого ребра і серця (вхідна рана розташована на грудях зліва збоку біля пахви, рановий канал від неї іде зліва направо, трохи спереду назад і зверху вниз, має довжину близько 10см); два непроникаючих колото-різаних поранення грудей з ушкодженням м`язів (рани розташовані на грудях спереду зліва і збоку зліва, ранові канали від них мають довжину 2,5см та дві різані рани на задній поверхні лівого плечового суглоба з ушкодженням підшкірної клітковини та поверхневих м`язів.

Всі колото-різані поранення виникли незадовго до смерті (не більше 20 - 30 хвилин), від дії гострого предмета, який мав форму типу клинка ножа, а різані рани від дії такого ж предмету, який діяв дотично своїм лезом (гострим краєм). Проникаючі колото-різані поранення грудей з ушкодженням органів мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; між ними і настанням смерті існує прямий зв`язок.

Інші ушкодження (непроникаючі поранення грудей і різані рани на лівому плечі) мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я між ними та настанням смерті прямого зв`язку немає. У крові трупа ОСОБА_7 знайдено етиловий спирт у концентрації 2,28г/л (проміле), що за життя звичайно відповідає середньою ступеню алкогольного сп`яніння і у зв`язку з причиною смерті не знаходиться. (т. 2 а.п. 126-130).

2.2.13. Висновок експертного дослідження № 061-1771-2024 від 16.12.2024 згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено огляд шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_7 .

Проведеним дослідженням встановлено вогнищеві крововиливи в епікарді серця з дефектом міокарду із маргінальними крововиливами без видимої клітинної реакції. Вогнищеві крововиливи в легені без видимої клітинної реакції. Шунтування кровотоку в нирці. Нерівномірно слабке кровонаповнення судин внутрішніх органів. Хронічний персистующий гепатит з переходом у неповний септальний цироз печінки на фоні вогнищевого жирового гепатозу. Дрібновогнищевий замісний кардіосклероз. Набряк-набухання, дистрофія нейроцитів головного мозку. Вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах з ділянок ран № 1 та № 3 без видимої клітинної реакції. (т. 2 а.п. 131).

2.2.14. Висновок експертного дослідження № 072-118-2024 від 11.11.2024 згідно з яким, експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи проведено судово-медичне обстеженя двох клаптів шкіри з трупа ОСОБА_7 .

Проведеним дослідженням встановлено три рани від дії колючо-ріжучого предмета, що мав з одного боку обух П-подібної форми, а протилежної лезо двосторонньої заточки. В ділянках згаданих ран відсутні нашарування заліза, міді, нікелю, свинцю та інші сторонні нашарування. (т. 2 а.п. 132-134).

2.2.15. Висновок експертного дослідження № 082-892-2024 від 25.10.2024 згідно з яким, експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи проведено судово-медичне обстеженя зразка крові з трупа ОСОБА_7 відповідно до якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_7 відноситься до групи «А» з ізогемаглютиніном анти-В. (т. 2 а.п. 135);

2.2.16. Висновок експертного дослідження № 051-2709-2024 від 06.11.2024 згідно з яким, експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи проведено судово-медичне обстеженя зразка крові з трупа ОСОБА_7 відповідно до якого встановлено, що в крові від трупа ОСОБА_7 міститься етиловий спирт в концентрації 2,28 г/л (проміле в крові) (т. 2 а.п. 136-137).

2.2.17. Висновок експертного дослідження № 091-353-2024 від 02.01.2025 разом з долученою таблицею визначення антигенів, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено огляд зрізів нігтів з рук підозрюваного ОСОБА_4 .

При судово-цитологічному дослідженні зрізів нігтів рук ОСОБА_4 виявлено кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів. Клітини з ядрами досліджених об`єктах не знайдені. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість походження крові від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 140-144).

2.2.18. Висновок експертного дослідження № 081-531-2024 від 27.11.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження джинсових штанів підозрюваного ОСОБА_4 на яких виявлено кров людини. При визначенні групової приналежності цієї крові виявлений антиген А., що не виключає можливість її походження від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.п.147-151).

2.2.19. Висновок експертного дослідження № 091-356-2024 від 02.01.2025 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження кухонної сокири, вилученої у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження з наданої сокири відібрані змиви. Зокрема, при судово-цитологічному дослідженні змивів клина (об. 1), голівки з виступом (об. 2), обуху (об. 3) та ручки (об. 4) кухонної сокири виявлено - кров (об. 3), однак визначити належність даної крові людині та її статеву належність не представилося можливим через отриманий негативний результат з імунохроматографічним експрес тестом «SEROTEC HemDirect (Німеччина)» та відсутністю ядер лейкоцитів, що виключає подальше дослідження вказаного об`єкту цитологічними методами, кров (об. 4) людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів. При серологічному дослідженні крові (об. 4) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість походження крові від потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 . Кров в (об.1, 2) та клітини з ядрами в (об. 1-4) не знайдені (т. 2 а.п. 154-158).

2.2.20. Висновок експертного дослідження № 091-357-2024 від 02.01.2025 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження ножа, вилученого у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження з наданого ножа відібрані змиви. Зокрема, при судово-цитологічному дослідженні змивів клинка (об. 1), рукоятки (об. 2), кухонного ножа виявлено - кров людини (об.1, 2), яка в (об. 1) належить особі чоловічої генетичної статі, в (об. 2) статева належність крові не визначена через непридатність ядер лейкоцитів для цитологічного аналізу, фрагмент м`язової і сполучної тканини особи чоловічої генетичної (об. 1) кількість яких замала для визначення їх групової належності. При серологічному дослідженні крові в (об.1, 2) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість її походження від потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 (т. 2 а.п. 161-166).

2.2.21. Висновок експертного дослідження № 081-532-2024 від 27.11.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження футболки, вилученої у рамках кримінального провадження № 0003338. На наданій на дослідження футболці в об`єктах № 1-4 виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові на футболці в зазначених об`єктах виявлений антиген А, що не виключає можливості походження даної крові від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.п.169-173).

2.2.22. Висновок експертного дослідження № 091-352-2024 від 27.12.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження змивів з рук трупа ОСОБА_7 , відібраних у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні змивів з правої (об. 1) та лівої (об. 2) рук трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів. Клітини з ядрами в (об. 1, 2) не знайдені. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість походження крові від самого потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 (т. 2 а.п. 178-182).

2.2.23. Висновок експертного дослідження № 091-351-2024 від 27.12.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження зрізів з нігтів рук трупа ОСОБА_7 , крові ОСОБА_4 , відібраних у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні зрізів з нігтів з правої (об. 1) та лівої (об. 2) рук трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено кров (об. 1, 2), група клітин м`язової тканини (об. 2), клітини букального епітелію особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні крові та клітин виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість походження крові від самого потерпілого ОСОБА_7 . Домішки крові та клітин від підозрюваного ОСОБА_4 не виключаться (т. 2 а.п. 185-190).

2.2.24. Висновок експертного дослідження № 091-354-2024 від 02.01.2025 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження змивів з рук підозрюваного ОСОБА_4 , відібраних у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні змивів з правої (об. 1) та лівої (об. 2) рук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів. Клітини з ядрами в (об. 1, 2) не знайдені. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість походження крові від самого потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 (т. 2 а.п. 195-199).

2.2.25. Висновок експертного дослідження № 081-533-2024 від 27.11.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження наволочку, виявлену та вилучену у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що на наданій наволочці (об. 1) виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А, що не виключає можливості її походження від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 202-205).

2.2.26. Висновок експертного дослідження № 081-530-2024 від 27.11.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження куртки ОСОБА_4 , виявлену та вилучену у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що на наданій куртці (об. 1-6) виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А, окрім того в (об. 3-4), - ізогемаглютинін анти-В,що не виключає можливості її походження від потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 208-212).

2.2.27. Висновок експертного дослідження № 081-534-2024 від 29.11.2024 разом з долученою таблицею групових факторів систем АВО, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження змиву речовини бурого кольору з підлоги коридору, виявлений та вилучений у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що в наданому на дослідження змиві речовини бурого кольору з підлоги коридору (об. 1), вилученому під час огляду місця події, виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в (об. 1) виявлений антиген А та ізогемаглютинін анти-В. Таким чином, дана кров може походити від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В і в даному випадку може належати потерпілому ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 215-218).

2.2.28. Висновок експертного дослідження № 091-358-2024 від 02.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження двох кухонних ножів, одного столового ножа, виявлені та вилучені у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) та рукоятки (об. 2) кухонного ножа з тисненим написом «ROSTFREI», клинка (об. 3) та рукоятки (об. 4) столового металевого ножа, клинка (об. 5) та рукоятки (об. 6) кухонного ножа з рожевим покриттям клинка, кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.п. 221-224).

2.2.29. Висновок експертного дослідження № 091-355-2024 від 02.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження двох недопалків сигарет марки «Marlboro original» та одного недопалка сигарет марки «Def Red», виявлені та вилучені у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні двох недопалків сигарет марки «Marlboro original» (об.1, 3) та «DEF RED» (об. 2) знайдена слина, статева належність якої не визначена через малу кількість клітин (об. 1) та відсутність клітин з ядрами (об.2, 3). При визначенні групової належності слини в (об.1-3) виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО.

Отже, дані сигарети могли бути викурені особою/особами, в крові якої/яких містяться антигени А і В у різній комбінації по системі АВО, у тому числі потерпілим ОСОБА_7 (антиген А) та шдозрюваним ОСОБА_4 (антиген А) (т. 2 а.п. 227-231).

2.2.30. Висновок експертного дослідження № 101-4-2025 від 10.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження ножа, виявленого та вилученого у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що генетичні ознаки крові, виявленої на клинку кухонного ножа (об. 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_7 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_7 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні знаки (т. 2 а.п. 238-241).

2.2.31. Висновок експертного дослідження № 101-5-2025 від 10.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження кухонної сокири, виявленої та вилученої у рамках кримінального провадження № 0003338.

Між тим, при дослідженні змиву з ручки кухонної сокири (об. 1) придатного для ідентифікації ДНК-профіля отримати не вдалося, що може бути пов`язано зі значним ступенем деградації ДНК під впливом зовнішніх факторів, з присутністю інгібіторів реакції ампліфікації, а також з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (т. 3 а.п. 1-3);

2.2.32. Висновок експертного дослідження № 101-1-2025 від 09.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження футболки, виявленої та вилученої у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що генетичні ознаки крові, виявленої на футболці (об. 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_7 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_7 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні знаки (т. 3 а.п. 7-10).

2.2.33. Висновок експертного дослідження № 101-2-2025 від 10.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження джинсових штанів, виявлених та вилучених у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що генетичні ознаки крові, виявлені на джинсових штанах (об. 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_7 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_7 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні знаки (т. 3 а.п. 14-17).

2.2.34. Висновок експертного дослідження № 101-3-2025 від 10.01.2025, згідно з яким, експертами ДСУ «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» здійснено експертне дослідження змиву речовини бурого кольору з підлоги коридору, виявленого та вилученого у рамках кримінального провадження № 0003338.

Під час проведення експертного дослідження, встановлено, що генетичні ознаки крові, виявлені на ватному тампоні зі змивом (об. 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_7 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_7 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні знаки (т. 3 а.п. 21-24);

2.2.35. Протокол проведення слідчого експерименту від 16.01.2025 разом з цифровим носієм інформації для лазерних систем зчитування DVD-R диск, згідно з яким, слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_35 проведено слідчий експеримент, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , а також двох понятих, за адресою АДРЕСА_5 під час якого, ОСОБА_4 відтворив обставини подій, які мали місце 20.10.2024.

Як убачається з відеозапису, долученого до протоколу слідчого експерименту від 16.01.2025, ОСОБА_4 пояснив, що 20.10.2024, приблизно між 21:00 та 22:00 годинами, точний час не пам`ятає, прибув до квартири АДРЕСА_3 , за телефоном до своєї знайомої ОСОБА_14 , яку очікував на кухні. Коли ОСОБА_14 прийшли, порозмовляли з останньою певний час та після цього, ОСОБА_14 пішла за телефоном. Вхідні двері відчинив ОСОБА_34 , який є рідним дядьком. Коли чекав на кухні, ОСОБА_34 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_36 вийшли на вулицю, імовірно пішли в магазин. У подальшому ОСОБА_37 та ОСОБА_18 прибули до квартири, пішли до своєї кімнати, а потім почали готувати їжу на кухні. ОСОБА_18 залишив трохи їжі та пішов до своєї кімнати.

Поки перебував на кухні, зайшла ОСОБА_37 , яка повідомила, що ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно, ніби з приводу олії. ОСОБА_4 вирішив взяти з собою пару цигарок та пішов до кімнати, де перебував ОСОБА_7 . Коли підійшов до дверей ОСОБА_4 сказав ОСОБА_38 , що приніс пару цигарок та запропонував поговорити. Однак, ОСОБА_7 нічого не пояснюючи одразу вискочив з кімнати, тримаючи в руках пістолет, вдарив ним ОСОБА_4 по плечу та почав його заряджати.

У подальшому, ОСОБА_4 заштовхнув ОСОБА_7 до кімнати та тримав двері, під час чого сварились. Коли ОСОБА_4 повернувся до кухні, де сиділа ОСОБА_37 , він повідомив останній, що збирається уходити з квартири, бо ОСОБА_7 поводить себе агресивно та тримає в руках пістолет, одягнув куртку. Однак, ОСОБА_37 відповідала, щоб він нічого не боявся, бо пістолет не заряджений та нічого не буде. Після цього, ОСОБА_34 повернувся на кухню та сказав ОСОБА_39 йти за ним в кімнату, на що остання відмовилась. Крім того, ОСОБА_37 попрохала ОСОБА_4 піти разом з нею до кімнати ОСОБА_19 та взяти кофту, бо холодно.

Коли він разом з ОСОБА_36 підійшли до кімнати, ОСОБА_4 трохи відчинив двері, та одразу у цей момент ОСОБА_34 почав нападати та махати сокирою. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 на місці біля кімнати продемонстрував, яким чином відбувався перебіг подій, про які останній повідомляв. При цьому, ОСОБА_4 пояснював, що у той момент, коли відчинив двері кімнати, побачив, що за цими дверима стоїть ОСОБА_40 , якій в лівій руці тримав сокиру і в правій ніж, від чого, ОСОБА_4 одразу намагався зачинити двері вказаної кімнати.

Після того, як ОСОБА_4 розвернувся та почав іти в сторону виходу з квартири, побачив, що ОСОБА_41 вже поряд з ним не має. Куди остання пішла точно повідомити не може, імовірно в туалет. Коли почав йти до виходу з квартири, ОСОБА_4 почув зі спини, як його наздоганяє ОСОБА_34 та кричав: - «Я тебе вб`ю!».

Крім того, ОСОБА_4 продемонстрував, яким чином ОСОБА_34 замахувався сокирою та як саме ОСОБА_4 увернувся від першого удару, унаслідок чого почалась штовханина. У подальшому, ОСОБА_34 , тримаючи в руках ніж і сокиру притиснув ОСОБА_4 до стіни. У той самий час, ОСОБА_4 схопив ліву руку ОСОБА_42 , в якій останній тримав ніж, та вдарив нею об стіл, завдяки чому ніж випав. Коли ОСОБА_4 схопив зі столу кухні два ножа, почав прохати ОСОБА_17 випустити його та відійти, на що останній погодився та відійшов назад до коридору. Після цього, ОСОБА_4 один ніж викинув та почав іти у сторону виходу з квартири. Між тим, ОСОБА_7 знову накинувся на обвинуваченого та схопив його за шию, почав стискати горло та наносити удари сокирою. Коли ОСОБА_4 побачив, що в його сторону, а саме в ділянку голови, «летить» сокира, почав намагатися наносити удари ножем у відповідь, а саме в ділянку плеча ОСОБА_19 , та наніс близько трьох ударів. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_11 продовжив намагатися наносити удари сокирою. ОСОБА_4 також здійснював удари у відповідь та наніс удар один під ліву руку в ділянку грудей. У цей момент, ОСОБА_4 побачив, що права рука ОСОБА_17 відпускається та робить один шаг назад, почала капати кров. Після цього, ОСОБА_4 взяв ОСОБА_19 під руку та повів до кімнати де посадив останнього на ліжко. Побачив, що у ОСОБА_19 сильно тече кров та одразу почав телефонувати в швидку допомогу. ОСОБА_4 поклав ОСОБА_19 на спину, взяв наволочку та почав нею притискати рани. У цей час, в кімнату заходила ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 одразу просив останню також допомогти викликати швидку і поліцію. Телефонував своїй бабці. Точну кількість ударів ОСОБА_4 не пам`ятає, однак ніби їх було всього два. Хотів вдарити в руку, щоб ОСОБА_11 відпустив. ОСОБА_4 пояснював, що наносив декілька ударів лише через те, що ОСОБА_11 не відпускав його та продовжував наносити удари. Лише після того, які останній перестав нападати, ОСОБА_4 перестав наносити удари у відповідь.

2.2.36. У судовому засідання оглянуто предмет, який зовні схожий на сокиру та який був вилучений 21.10.2024, а саме під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 (ілюстрація № 48 до протоколу огляду від 21.10.2024 (2.2.3). Сокира складається з двох частин, перша частина має гостре лезо, завдовжки близько 14 см, друга частина має форму подібну до куба, та призначена для відбивання м`ясних виробів. Основа сокири виготовлена з металу, місце для обхвату руки має пластикове оздоблення.

2.3. Надані докази стороною захисту.

2.3.1. У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 20.10.2024, близько о 20:00 год. приїхав за адресою АДРЕСА_7 , де піднявся до квартири АДРЕСА_8 з метою зустрітися з ОСОБА_14 . Вхідні двері відчинив ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_4 попрямував до кухні, де чекав близько 40 хвилин, бо ОСОБА_14 ще не було. Поки перебував на кухні, готував їжу та трохи поїв, після чого в кухню зайшла ОСОБА_8 , яка повідомила, що ОСОБА_7 поводить себе агресивно, ніби з приводу олії. Між тим, ОСОБА_8 не давала олію для готування. Після цього, ОСОБА_4 взяв з собою дві цигарки та пішов до кімнати, де перебував ОСОБА_7 .

Підійшовши до кімнати постукав. Двері відчинив ОСОБА_7 , який тримаючи в руках пістолет вдарив одразу ОСОБА_4 по шиї. ОСОБА_7 повернувся до себе в кімнату та почав заряджати пістолет, а ОСОБА_4 повернувся до кухні, де сиділа ОСОБА_8 , та якій сказав, що збирається уходити з квартири, бо ОСОБА_7 поводить себе агресивно та тримає в руках пістолет. Після чого одягнув куртку. Однак, ОСОБА_8 попрохала ОСОБА_4 залишитись, бо не хотіла залишатись наодинці разом з ОСОБА_7 , і просила разом з нею йти до кімнати останнього. Коли він разом з ОСОБА_8 підійшли до кімнати, ОСОБА_7 почав питати, що ОСОБА_8 знайшла собі захисника, на що ОСОБА_4 намагався з`ясувати, що так стурбувало ОСОБА_7 та в чому саме проблема.

Не встигнувши відчинити двері, ОСОБА_4 побачив, як ОСОБА_7 в одній руці тримав ніж та намагався ним завдавати ударів йому. ОСОБА_8 це дуже налякало, через що, остання побігла до туалету. ОСОБА_4 намагався закрити двері та казав ОСОБА_7 , що йому потрібна психіатрична допомога. Після цього, ОСОБА_4 розвернувся та почав відходити від кімнати, як в один момент почув, що за ним хтось біжить. Розвернувшись, побачив, як його наздоганяє ОСОБА_7 , який тримав в руках тримав ніж і сокиру, кричав, що вб`є ОСОБА_4 . У цей момент, на думку обвинуваченого, ОСОБА_4 був повністю несамовитий, бо по очах було видно, що останній перебував в стані сп`яніння.

Відтак, ОСОБА_7 , тримаючи в руках сокиру, замахнувся та намагався наносити нею удари, однак ОСОБА_4 ухилився від удару, схопив його за руку, після чого, розпочалась боротьба. Одразу ножа не бачив, однак коли ОСОБА_7 наблизився та притиснув ОСОБА_4 до стіни, він казав, що буде наносити порізи та залишить на обличчі ОСОБА_4 шрам. Під час боротьби, ОСОБА_4 побачив, що на підлозі лежить ніж, який вирішив схопити, однак сокира ще залишилась в руках ОСОБА_7 . ОСОБА_4 просив останнього пропустити його та дати можливість вийти, на що ОСОБА_7 погодився. Між тим, коли ОСОБА_4 почав іти у бік виходу, ОСОБА_7 знову накинувся на обвинуваченого та схопив його за шию, почав стискати горло, а іншою рукою замахувався сокирою та цілив в ділянку голови, через що ОСОБА_4 намагався схопити його за цю руку (права рука із сокирою), та удар був спрямований у плече. В якийсь момент, відчував, що почали німіти губи та темніти в очах, унаслідок чого, він намагався відмахуватися та наносити удари в область плеча, щоб ослабити хват ОСОБА_7 . Між тим, останній був трохи вищий, та ОСОБА_4 повністю не бачив та не розумів, куди наносив удари ножем.

У подальшому, коли ОСОБА_7 трохи відійшов, побачив, що останній зброю в руках не тримав, однак були плями крові. Це дуже злякало ОСОБА_4 , бо останній навіть не думав, що міг нанести серйозні поранення. Так, ОСОБА_4 вирішив підняти ОСОБА_7 та відніс його до кімнати, посадив, взяв наволочку та почав нею притискати рани у ОСОБА_7 , викликав швидку допомогу і поліцію. Після цього, в кімнату зайшла ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 одразу просив останню також допомогти викликати швидку і поліцію.

Коли прибули працівники поліції, все їм розповів, що саме трапилось, та після чого, ОСОБА_4 було заарештовано.

На уточнюючи питання обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання надавав показання, що коли конфлікт розпочався, бачив, що ОСОБА_8 вирішила піти, однак не знав точно куди саме, бо думав, що остання все бачила. Між тим, ОСОБА_4 уважав, що остання пішла саме через те, щоб уникнути конфлікту. Втекти з квартири під час конфлікту не було можливості, бо двері були зачинені, як і інші кімнати також були зачинені.

Коли у ОСОБА_7 вийшло вихватити ніж, останній відійшов до коридору та стояв на відстані близько трьох метрів, дозволяв вийти із квартири, однак у подальшому, коли обвинувачений йшов з кухні в сторону виходу з квартири, ОСОБА_7 вирішив напасти. Під час нападу ОСОБА_7 декілька разів намагався правою рукою , тримаючи сокиру, наносити удари, однак ОСОБА_4 блокував ці удари, намагався схопити руку ОСОБА_7 , проте це не виходило. Коли ОСОБА_4 зрозумів, що схопити руку ОСОБА_7 , в якій була сокира, не виходить, продовжував своєю лівою прикривати голову та блокувати удар від ОСОБА_7 . Скільки саме було ударів від ОСОБА_7 точно не пам`ятає, однак за горло останній тримав близько 30 секунд. Коли почав відчувати, що втрачає свідомість, у цей момент ОСОБА_4 почав наносити удари ножем ОСОБА_7 . При цьому, коли ОСОБА_4 наніс перший удар у відповідь, це не зупиняло ОСОБА_7 , через що наносив ще декілька ударів ножем. Однак в один момент відчув, що хватка ОСОБА_7 ослабнула та останній від нього відійшов. Саме у той момент, коли ОСОБА_4 відчув, що потерпілий відпустив свою руку, перестав наносити будь які удари.

Умислу вбивати у ОСОБА_4 не було, бо потерпілий був його рідним дядьком. Хотів лише захистися від нього. Коли зрозумів, що саме він зробив, намагався надати допомогу - відніс до кімнати, намагався зупинити кров прикриваючи рани, викликав швидку допомогу.

Також, ОСОБА_4 точно пригадати не може, в який саме момент ОСОБА_7 втратив сокиру та яким чином, вона опинилась у нього в плечі. Взагалі, у той момент, він навіть і не здогадувався, що сокира десь у нього стирчить, бо ОСОБА_4 настільки переживав за свого дядька ( ОСОБА_7 ), що навіть не помічав цього до самого приїзду поліції.

Крім того, під час боротьби підняв ніж лише з тією метою, щоб потерпілий злякався його та дав можливість вийти з квартири.

Безпосередньо після приїзду поліції, ОСОБА_4 казав, що має тілесні ушкодження, однак медичний огляд одразу проведений не був.

2.4. Оцінка наданих сторонами доказів.

2.4.1. Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

2.4.2. Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення та захисту докази (2.2., 2.3.), суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та спроможність на їх підставі вирішувати питання щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

2.4.3. Надані сторонами докази також є допустимим, оскільки жодна зі стороні не просила визнати певні докази не допустимими. Між тим, оцінку певним доказам з точки зору достовірності та достатності, суд буде надавати надалі, при перевірці та співставленні доказів, що надані сторонами.

2.4.4. Інші документи, які надані стороною обвинувачення (бо захист інших матеріалів окрім показань обвинуваченого не надавав) не є доказами. Бо хоча матеріали досудового розслідування складаються здебільшого з документів, але не всі вони є доказами. Зокрема, вони складаються з процесуальних рішень, які прийняті слідчим та прокурором під час досудового розслідування, супровідних листів тощо. Тому вони є іншими документами, які надають певні статуси чи визначають певні процедури, а також містять відомості щодо особистості певних учасників кримінального провадження.

А отже, лише ті документи, які відповідають вимогам статей 84, 99 КПК України можуть бути оцінені судом в порядку, визначеному статтею 94 КПК України, а отже можуть бути визнані недопустимими в порядку статей 86, 87 КПК України, і тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

З цих підстав суд не наводив у вироку документи, які надані стороною обвинувачення, тим більше оскільки сторона захисту не просила надати оцінку прийнятим під час досудового розслідування рішенням слідчого та прокурора, як і певним іншим процесуальним діям.

2.4.5. Тут також варто урахувати, що сторона захисту має право подавати скарги на рішення слідчого та прокурора під час судового провадження, які не мала права оскаржити під час досудового розслідування, а також заперечення на ухвали слідчих суддів. При цьому, процесуальний закон визначив для цього певну стадію кримінального провадження - підготовче судове провадження.

Але, як видно з матеріалів судового провадження, під час підготовчого судового провадження питання залучення до матеріалів судового провадження будь-яких скарг та заперечень - судом не вирішувалось, бо такі скарги та заперечення стороною захисту - не подавались.

2.5. Висновки суду щодо доведеності винуватості у пред`явленому обвинуваченні.

2.5.1. При вирішенні питання доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правові позиції Верховного Суду, викладені справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387), а також в справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). 1

Зокрема, рішення суду має відповідати стандарту доведення винуватості - поза розумним сумнівом, який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При цьому, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

2.6. Висновки суду на підставі оцінки доказів.

2.6.1. Як установлено в судовому засіданні, з урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів, які зібрані під час досудового розслідування та вказані в розділі 2.2 (показання потерпілого, свідка обвинувачення, документи, висновки експертів, речовий доказ), як і вказані в розділі 2.3 (показання обвинуваченого), доводять беззаперечно (поза розумним сумнівом), що 20.10.2024, близько о 22:00 год., у ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , які знаходились в квартирі АДРЕСА_3 , виник побутовий конфлікт.

Під час конфлікту, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, поводив себе агресивно, називав образливими словами, а пізніше взяв до рук сокиру та ніж, якими почав погрожувати та намагався вдарити ОСОБА_4 в ділянку голови, зокрема сокирою. Проте, зміг нанести лише один удар ОСОБА_4 , а саме в ліве плече, унаслідок чого, останній, зазнав поверхневі забійні рани з синцями по периферії від них в верхній та нижній третинах лівого плеча.

При цьому, під час такого нападу, ОСОБА_4 зміг вибити у ОСОБА_7 ніж, який останній тримав до цього, підібрав його та наніс ним шість ударів в ділянку плеча ОСОБА_7 , унаслідок чого спричинив останньому проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого четвертого ребра, лівої легені, серця і аорти, проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівого шостого ребра і серця, два непроникаючі колото-різаних поранення грудей з ушкодженням м`язів, дві різані рани на задній поверхні лівого плечового суглоба з ушкодженням підшкірної клітковини та поверхневих м`язів. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

Ці обставини не лише встановлені на підставі зібраних доказів, але не оспорювались як стороною захисту так і обвинувачення.

2.6.2. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

2.6.3. Предметом дослідження з точки зору наданих доказів, є позиції сторін, а саме сторони обвинувачення: обвинувачений ОСОБА_4 мав прямий умисел на вбивство (заподіяння смерті іншій людині та заподіяв його), і сторони захисту: обвинувачений захищав життя та здоров`я, від суспільно небезпечного посягання, шляхом заподіяння тому, хто посягає ( ОСОБА_7 ) смерті при перевищенні меж необхідної оборони.

2.6.4. У цьому кримінальному провадженні основними (безпосередніми) доказами є показання осіб, які бачили, могли бачити чи отримали інформацію щодо подій з інших джерел, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , а також свідок ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що свідок ОСОБА_8 (п. 2.2.2.) була співмешканкою ОСОБА_7 , та під час події безпосередньо знаходилась в місці мешкання останнього, однак нічого не бачила та не чула, бо під час бійки зачинилась у вбиральні, однак бачила обставини подій, які передували конфлікту, а також після.

Потерпілому ОСОБА_6 (п. 2.2.1.) взагалі невідомі обставини подій, які мали місце 20.10.2024, як і не відомі причини конфлікту, бо останній проживає за іншою адресою, а про заподіяння смерті його брату ОСОБА_7 відомо з чужих слів. На місце події потерпілий прибув вже після того, як в приміщенні квартири знаходились працівники поліції та проводили слідчі-розшукові дії. Між тим, у судовому засідання повідомив про особистість його молодшого брата - потерпілого ОСОБА_7 , який на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, однак зловживав алкогольними напоями. У день інкримінованих подій, а саме 20.10.2024, ОСОБА_7 також перебував в стані алкогольного сп`яніння. За характером ОСОБА_7 запальний, однак раніше серйозних сварок з іншими співмешканцями вказаної квартири не було, а лише мало місце словесні конфлікти. Будь яких випадків застосування фізичної сили, у відношенні до співмешканців вказаної квартири, ОСОБА_7 у минулому не допускав.

Варто також урахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував в цілому обставин подій, що описані в обвинувальному акті, але заперечував кваліфікацію та деякі обставини, які викладені в обвинуваченні (п. 2.6.1., 2.6.2).

2.6.5. Тож, як видно з показань обвинуваченого, останній 20.10.2024, близько о 20:00 год. прибув до квартири АДРЕСА_3 , з метою зустрічі зі своєю знайомою ОСОБА_14 . Вхідні двері відчинив ОСОБА_7 , однак через те, що ОСОБА_14 в квартирі ще не було, вирішив почекати певний час на кухні. Поки перебував на кухні, згодом зайшла ОСОБА_8 (співмешканка ОСОБА_7 ), яка повідомила, що ОСОБА_7 поводить себе агресивно та обурився на ОСОБА_4 нібито через олію.

ОСОБА_4 не розумів, чому саме ОСОБА_7 поводить себе агресивно, бо уважав, що ніякого приводу для цього не було. Між тим, коли ОСОБА_4 пішов до кімнати ОСОБА_7 , задля того, аби з`ясувати причину такої образи. Побачив, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та тримаючи в руках пістолет наніс ним один удар в ділянку шиї ОСОБА_4 .

За версією ОСОБА_4 , саме з цього моменту почала існувати загроза його життю та через що, останній вирішив взагалі покинути квартиру. Проте, оскільки в цій квартирі більше нікого не було, ОСОБА_8 прохала ОСОБА_4 залишитись разом з нею та допомогти їй взяти кофту, у зв`язку з чим необхідно було піти до кімнати ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 підійшли кімнати, ОСОБА_7 дістав ніж та намагався ним завдавати ударів, однак це не виходило, бо ОСОБА_4 блокував двері кімнати та не давав вийти ОСОБА_7 за її межі.

У той момент, коли ОСОБА_4 розвернувся та почав відходити від кімнати, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_4 та здійснив на нього напад. Зокрема, замахувався та наносив удари сокирою, однак ОСОБА_4 від цих ударів ухилявся, а коли ОСОБА_7 наблизився та притиснув ОСОБА_4 до стіни, дістав ніж та почав тримати його біля обличчя і казати, що нанесе порізи та залишить на обличчі шрам ОСОБА_4 . У подальшому розпочалась бійка між ОСОБА_7 , який тримав в руках сокиру та ніж, та ОСОБА_4 , який будь якого предмету в руках не тримав.

Під час боротьби, ОСОБА_4 помітив, що на підлозі лежить ніж, який схопив та почав прохати ОСОБА_7 зупинитися та випустити його з квартири, на що останній ніби погодився. Однак, коли ОСОБА_4 почав йти у бік виходу, ОСОБА_7 знову накинувся на обвинуваченого та схопив його за шию, почав стискати горло, а іншою рукою замахувався сокирою та цілив в ділянку голови. ОСОБА_4 намагався блокувати удар та хопав ОСОБА_7 за праву руку, через що, удар сокирою був спрямований у плече ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 зрозумів, що дії ОСОБА_7 можна зупинити лише силою, почав наносити удари в ділянку плеча ОСОБА_7 , бо не хотів задіти життєвоважливі органи, а лише ослабити хват ОСОБА_7 та зупинити його дії, щоб звільнитися.

Між тим, оскільки ОСОБА_7 був трохи вищий, а ОСОБА_4 не бачив куда саме наносив удари ножем, ОСОБА_7 отримав шість ударів в ділянку плеча, зокрема чотири непроникаючих колото-різаних поранення та два проникаючих колото-різаних поранення, а саме в ділянку грудей, унаслідок чого були пошкоджені ребра, ліва легеня, серце і аорта. У той момент, як ОСОБА_4 відчув, що ОСОБА_7 перестав стискати його шию та відпустив сокиру, зупинився та побачив великі плями крові, що дуже злякало його, бо він навіть не думав, що міг нанести будь-які серйозні поранення. Після цього, ОСОБА_4 одразу вирішив підняти ОСОБА_7 та відніс його до кімнати де почав надавати йому допомогу, зокрема посадив на ліжко, взяв наволочку та притискав нею рани, щоб зупинити кров, викликав швидку допомогу і поліцію.

2.6.6. Отже, у цілому, як вже наведено судом, надані показання обвинуваченим збігаються з версією, яка вказані в обвинувальному акті. Однак, за версією сторони обвинувачення - ОСОБА_4 бажав вбити ОСОБА_7 , та довів до кінця свій умисел, а з показань обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що саме потерпілий ОСОБА_7 першим здійснив напад на ОСОБА_4 та хотів заподіяти тілесні ушкодження або навіть смерть. Крім того, потерпілий ОСОБА_7 є рідним дядьком обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, останній не мав будь-яких підстав для наявності умислу, пов`язаного з вбивством рідного дядька, незважаючи на те, що ОСОБА_7 з малозначного приводу здійснив на нього напад тримаючи в руках сокиру та ніж.

Однак, зміст висунутого обвинувачення сам собі протирічить, оскільки містить в собі відомості про те, що ОСОБА_7 напав на ОСОБА_4 , і останній захищався, але ці обставини не знайшли свого відображення в змісті обвинувачення та в кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування.

2.6.7. Слід одразу зауважити, що показання обвинуваченого є доказом, а обставини зазначені в обвинувальному акті - лише версією, яка має бути доведеною поза розумним сумнівом в порядку, який вказано в розділі 2.5. зібраними під час досудового розслідування доказами.

При цьому, показання обвинуваченого є доказом сторони захисту, які не можуть бути відкинуті виключно на тій підставі, що вони спростовуються доказами обвинувачення. Оскільки у цьому випадку однаково правильним є висновок, що докази обвинувачення спростовуються доказами захисту. Отже, якщо суд без достатнього обґрунтування відкидає докази, що свідчать на користь обвинуваченого, це суперечить основоположній вимозі, що сторона обвинувачення має довести висунуте обвинувачення, і одному з фундаментальних принципів кримінального права, а саме in dubio pro reo. З цих підстави, суд ретельно має перевірити та надати оцінку доказам сторін обвинувачення та захисту (постанова Верховного Суду від 12.03.2023 справа № 191/4689/19).

Також варто урахувати, що поняття достовірності КПК України - не містить. Між тим, беручи до уваги сталу судову практику, зокрема Верховного Суду, а також роботи провідних правознавців ( ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 ), під достовірністю слід вважати - процесуальну властивість, яка відображає безсумнівність їх змісту, встановлену суб`єктом доказування в ході здійснення перевірки та оцінки доказів, і придатність на її основі використовуватися для встановлення фактів й обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, іншими словами, щодо конкретних обставин цього провадження, - докази, які створені за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для кримінального провадження.

2.6.8. Таким доказом, як вже наведено, є показання свідка ОСОБА_8 , тобто, хоча остання і була співмешканкою ОСОБА_7 , але її показання є доказом сторони обвинувачення, які теж ніхто зі сторін не ставив під сумнів.

Під час допиту вказаний свідк підтвердила певні обставини, зокрема те, що 20.10.2024, разом з ОСОБА_7 прийшли додому з магазину, а саме в квартиру АДРЕСА_3 , в якій нікого не було. У цій квартирі, окрім них самих, ще мешкають - ОСОБА_9 разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , племінником ОСОБА_24 . Кожна кімната в квартирі зачиняється на замок, бо всі живуть окремо. Через певний час, вийшла разом з ОСОБА_7 на кухню, де вже перебував ОСОБА_4 , а пізніше прибула ОСОБА_10 та її чоловік - ОСОБА_9 . У той день, після 18:00 год., ОСОБА_7 зателефонував його знайомий, із яким зустрівся, грали в карти, трохи випивали та вживали наркотичні засоби.

Пізніше, у той самий день, а саме 20.10.2024, бачила, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 сиділи на кухні та спілкувались, конфліктів не було. В один момент, ОСОБА_4 попрохав залишити олію для готування їжі, на що ОСОБА_8 погодилась. Проте, коли вона повернулась до своєї кімнати, ОСОБА_7 почав звинувачувати ОСОБА_8 з приводу олії, бо уважав, що ОСОБА_4 має своє житло. У цей момент, ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно.

При цьому, ОСОБА_8 у судовому засіданні доповнила, що ОСОБА_7 у той момент перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, а коли ОСОБА_7 починає входити в агресивний стан, його потрібно боятися та уникати, бо міг її вдарити. Такі випадки були непоодинокі Зокрема, коли ОСОБА_7 мав такий «збуджений» стан, ОСОБА_8 часто виходила на кухню та вмикала телевізор або виходила до кімнати, де мешкає ОСОБА_10 . Коли в квартирі нікого не було, взагалі покидала її, бо знала, що в такому стані ОСОБА_7 міг її вдарити, а захистити нікому. ОСОБА_7 з такого стану виходить по різному - може одразу заснути, або перечекати певний час. При цьому, перебуваючи в збудженому стані, ОСОБА_7 також міг конфліктувати з іншими родичами, які мешкали в квартирі. Однак, коли ОСОБА_7 в нормальному стані - тобото хороший, може сам запросити поїсти та трохи випити, навіть з ОСОБА_4 .

Після того, як ОСОБА_8 зрозуміла, що ОСОБА_7 поводить себе агресивно, повернулася до кухні, розповіла про все ОСОБА_4 та попрохала його піти разом до кімнати, де був ОСОБА_7 , взяти кофту, бо було холодно. ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_4 хотів лише поговорити з ОСОБА_7 , а коли разом підходили до дверей кімнати, ОСОБА_7 почав кричати та висловлюватися нецензурними словами, звинувачував ОСОБА_8 , що ніби вона знайшла собі захисника. У цей момент, ОСОБА_8 дуже злякалась, бо знала, що останній може її вдарити, через що, пішла до вбиральні, де перебувала близько п`яти хвилин. Саму бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не бачила, бо жодних криків та ударів не чула. Після того, як ОСОБА_8 вийшла з вбиральні помітила, що на підлозі багато крові, а коли зайшла в кімнату, побачила, що ОСОБА_4 знаходиться біля ОСОБА_7 та казав: - «Юра живи», що викликало у неї шок.

У судовому засіданні ОСОБА_8 підтвердила, що у ОСОБА_4 на лівій руці, біля плеча, висіла сокира, незважаючи на те, що останній здійснював активний рух, намагався привести до тями ОСОБА_7 та прохав її також допомогти викликати швидку та поліцію. Чула, як ОСОБА_7 казав щось хриплим голосом, а отже на той момент, ще мертвим не був.

2.6.9. Одночасно з цим, серед наданих стороною обвинувачення доказів є протокол слідчого експерименту, який проведено саме за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який містить більше інформації щодо обставин та подій, які мали місце 20.10.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (п. 2.2.35). Звісно, за своїм змістом протокол слідчого експерименту не є допитом, однак під час слідчого експерименту особа також повідомляє про певні обставини та демонструє їх (фактично надає показання).

Тож, окрім обставин, які ОСОБА_4 надавав в показаннях суду, останній повідомляв під час слідчого експерименту та продемонстрував на місцевості, що саме з боку потерпілого ОСОБА_7 починався конфлікт із ОСОБА_4 з приводу того, що ніби останньому не слід було передавати олію, хоча перед тим, як піти до своєї кімнати, ОСОБА_7 залишив трохи їжі ОСОБА_4 .

Зокрема, поки ОСОБА_4 перебував на кухні, до нього зайшла ОСОБА_8 , яка повідомила, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно. ОСОБА_4 вирішив взяти з собою пару цигарок та пішов до кімнати, де перебував ОСОБА_7 , щоб поговорити. Однак, ОСОБА_7 нічого не пояснюючи одразу вискочив з кімнати, тримаючи в руках пістолет, вдарив ним ОСОБА_4 по плечу та почав його заряджати.

У подальшому, ОСОБА_4 заштовхнув ОСОБА_7 до кімнати та тримав двері, під час чого сварились. Коли ОСОБА_4 повернувся до кухні, де сиділа ОСОБА_8 , він повідомив, що збирається уходити з квартири, бо ОСОБА_7 поводить себе агресивно та тримає в руках пістолет, одягнув куртку. Однак, ОСОБА_8 відповідала, щоб він нічого не боявся, бо пістолет не заряджений та нічого не буде. Після цього, ОСОБА_7 повернувся на кухню та сказав ОСОБА_8 йти за ним в кімнату, однак остання відмовилась. Крім того, ОСОБА_8 попрохала ОСОБА_4 піти разом з нею до кімнати, де перебуває ОСОБА_7 , та взяти кофту, бо холодно. Коли ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 підійшли до кімнати, трохи відчинили двері, та одразу у цей момент ОСОБА_7 почав нападати та махати сокирою.

Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 на місці біля кімнати продемонстрував, яким чином відбувались події, про які останній повідомляв. При цьому, ОСОБА_4 пояснював, що у той момент, коли відчинив двері кімнати, побачив, що за цими дверима стоїть ОСОБА_7 , який в лівій руці тримав сокиру і в правій - ніж, від чого ОСОБА_4 одразу намагався зачинити двері вказаної кімнати.

Після того, як ОСОБА_4 розвернувся та почав іти в сторону виходу з квартири, побачив, що ОСОБА_8 вже поряд з ним не було. Куди остання пішла точно повідомити не може, імовірно в туалет. При цьому, рухаючись до виходу з квартири, ОСОБА_4 почув, як його зі спини наздоганяє ОСОБА_7 та кричав: - «Я тебе вб`ю!». Крім того, ОСОБА_4 продемонстрував, яким чином ОСОБА_7 замахувався сокирою та як саме ОСОБА_4 увернувся від першого удару.

У подальшому, ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж і сокиру притиснув ОСОБА_4 до стіні. Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 уточнив, що коли схопив ліву руку ОСОБА_7 , в якій останній тримав ніж, вдарив нею об стіл, завдяки чому ніж випав. Коли ОСОБА_4 схопив зі столу кухні два ножа, почав прохати ОСОБА_7 випустити його та відійти, на що останній погодився та відійшов назад до коридору. Після цього, ОСОБА_4 один ніж викинув, а другий залишив в руці, та почав іти у сторону виходу з квартири. Між тим, ОСОБА_7 знову накинувся на ОСОБА_4 та схопив його за шию, почав стискати горло та наносити удари сокирою. Коли ОСОБА_4 побачив, що в його сторону, а саме в ділянку голови, спрямований удар сокирою, почав намагатися наносити удари ножем у відповідь, а саме в ділянку плеча ОСОБА_19 , та уважав, що наніс близько трьох ударів. Між тим, ОСОБА_7 продовжував намагатися наносити удари сокирою, однак ОСОБА_4 також здійснював удари у відповідь та наніс один удар під ліву руку, зокрема в ділянку грудей. У цей момент, ОСОБА_4 побачив, що права рука ОСОБА_7 , відпускається, а він робить один шаг назад, почала капати кров.

Після цього, ОСОБА_4 взяв ОСОБА_7 під руку та повів до кімнати, де посадив останнього на ліжко. Оскільки у ОСОБА_19 сильно тече кров, одразу почав телефонувати в швидку допомогу. Потім, ОСОБА_4 поклав ОСОБА_19 на спину, взяв наволочку та почав нею притискати рани. У той час, в кімнату заходила ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 одразу просив останню також допомогти викликати швидку і поліцію. Телефонував своїй бабці. Точну кількість ударів ОСОБА_4 не пам`ятає, однак ніби їх було всього два. Уточнив, що хотів лише вдарити в руку, щоб ОСОБА_11 відпустив, однак наносив декілька ударів лише через те, що ОСОБА_11 не відпускав його та продовжував наносити удари сокирою. Лише після того, як ОСОБА_7 перестав здійснювати напад, ОСОБА_4 більше не наносив удари у відповідь.

Слід зауважити, що цей доказ також є доказом сторони обвинувачення, та жодна зі сторін не посилалась на недопустимість чи недостовірність цього доказу з будь-яких підстав.

2.6.10. Окрім того, відомості, які вказані обвинуваченим ОСОБА_4 під час слідчого експерименту підтверджуються проведеним оглядом місця події від 21.10.2024 (п. 2.2.3), висновком експерта № 011-4052-2024 від 23.12.2024 (п. 2.2.12), висновком експерта № 042/1-325-2024 від 22.10.2024 (п. 2.2.8), відеозаписом портативних відеореєстраторів екіпажу «Рубін-0501», працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, які під час несення служби з забезпечення охорони громадського порядку в Оболонському районі міста Києва, а саме 20.10.2024, здійснювали виїзд за викликом «Інші тілесні ушкодження», що мав місце за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 32/2 (п. 2.2.9).

2.6.11. Зокрема, з протоколу огляду місця події від 21.10.2024 вбачається, що під час огляду приміщень квартири АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_7 , який на грудях з лівої сторони мав дві веретоподібні рани, а також в зоні плечового суглоба мав чотири рани, які схожі на ті, що були виявлені раніше, а також сліди речовин бурого кольору (великі плями), предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, мобільний телефон марки «Microsoft», мобільний телефон марки «OUKITEL», паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру.

Під час проведення експертизи № 011-4052-2024 від 23.12.2024, було здійснено судово-імунологічне, судово-токсикологічне, медико-криміналістичне, судово-гістологічне дослідження трупа ОСОБА_7 . Зокрема, під час проведення експертизи встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від проникаючих колото-різаних поранень грудей з ушкодженням органів та розвитком крововтрати. Такий висновок зроблено на основі таких даних: наявність двох проникаючих поранень грудей з морфологічними ознаками колото-різаних, ушкодження по їх ходу перикарда, серця, аорти і лівої легені, скупчення в лівій плевральній порожнині і в перикарді великої кількості крові (близько 2л), переважне малокров`я тканини внутрішніх органів, ознаки централізації кровотоку та його шунтування в тканині нирок, набряк головного мозку.

Крім того, на трупі ОСОБА_7 виявлені ушкодження: два непроникаючих колото-різаних поранення грудей з ушкодженням м`язів (рани розташовані на грудях спереду зліва і збоку зліва, ранові канали від них мають довжину 2,5см) та дві різані рани на задній поверхні лівого плечового суглоба з ушкодженням підшкірної клітковини та поверхневих м`язів.

Одночасно з цим, з висновку експерта № 042/1-325-2024 від 22.10.2024 вбачається, що ОСОБА_4 отримав травму лівого плеча, а саме поверхневі забійні рани з синцями по периферії від них в верхній та нижній третинах лівого плеча. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від травмуючої дії твердого предмету (предметів), індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, за давністю може відповідати терміну та обставинам, вказаним в описовій частині Постанови, тобто подіями, які мали місце 20.10.2024, та не супроводжувалось небезпечними для життя явищами. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

З відеозапису портативних відеореєстраторів екіпажу «Рубін-0501», який 20.10.2024 прибув за викликом «Інші тілесні ушкодження», що мав місце за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 32/2, видно, що 20.10.2024, о 23:00 год., працівники патрульної поліції прибули за вказаною адресою. Коли останні увійшли до квартири, в загальному коридорі на підлозі виявили краплі речовини бурого кольору. В кінці коридору знаходилась кімната де перебували дві особи ( ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ) Зайшовши в кімнату до вказаних осіб, особа, яка знаходилась над іншою особою ( ОСОБА_4 ) прохав викликати швидку допомогу, бо уважав, що друга особа жива.

При цьому, як під час надання показань у судовому засіданні, так і на запитання працівників патрульної поліції, що відбулось, ОСОБА_4 відповідав, що його дядько - ОСОБА_7 , кинувся на нього з сокирою та хотів пристрелити. Крім того, пояснив, що ОСОБА_7 хотів зарубати дівчину, через що, взяв сокиру та ніж. Після того, як ОСОБА_7 почав здійснювати напад за допомогою ножа та сокири, ОСОБА_4 заламав руку ОСОБА_7 та вдарив ножем у відповідь. Через що саме виник конфлікт повідомити не може, однак під час самого конфлікту, ОСОБА_4 спочатку утримував ОСОБА_7 за дверима та намагався з ним порозмовляти. У подальшому, ОСОБА_4 почав йти до виходу з квартири, однак ОСОБА_7 наздогнав його, вдарив сокирою, розпочалась бійка. Під час цієї бійки, обидва впали, а ОСОБА_4 зміг схопити ніж, яким вдарив ОСОБА_7 . Як ця подія відбулась, досі не розуміє. Уважав, що завдав три удари ножем ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_4 продемонстрував працівникам патрульної поліції, що у нього в одязі стирчить сокира, якою замахувався ОСОБА_7 . Одночасно з цим, з відеозапису видно, що ОСОБА_4 намагався привести до тями ОСОБА_7 , а саме трусив його, хлопав лодонями по обличчю, ставив запитання, прохав працівників поліції надати першу медичну допомогу.

2.6.12. Тож, у цілому, як вже зазначив суд, показання ОСОБА_4 , які надані під час слідчого експерименту та приїзду працівників патрульної поліції, а також показання свідка ОСОБА_8 збігаються з показаннями, що надані обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Варто також урахувати, що показання обвинуваченого також підтверджуються і аудіозаписом з лінії «102» (п. 2.2.11), згідно з яким, саме обвинувачений ОСОБА_4 просить надати медичну допомогу, бо інша особа, чоловічої статі отримала ножові поранення - ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_4 повідомляв, що ОСОБА_7 здійснив напад з сокирою та вдарив його.

2.6.13. Деталізуючи показання обвинуваченого та встановлені судом обставини, суд констатує, що ні свідок ОСОБА_8 , ні потерпілий ОСОБА_6 не повідомили про те, що ОСОБА_4 висловлював буд-які погрози на адресу ОСОБА_7 як до, під час так чи після події.

Суд звісно урахував, що свідок ОСОБА_8 не повідомляла, що вона бачила як ОСОБА_4 бив ОСОБА_7 , чи намагався вчинити якісь дії щодо останнього, або ж вона припинила дії, які вчинялись ОСОБА_4 , чи ОСОБА_4 побачивши свідка зупинив свої дії чи в інший спосіб відмовився від реалізації свого умислу. Навпаки, свідок підтвердила, що ОСОБА_4 увесь час намагався нівелювати конфлікт, однак через агресивний стан потерпілого та перебуванні останнього в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння - не виявилося за можливе.

Більше того, ОСОБА_8 під час початку конфлікту вибігла до вбиральні, бо в останньої були реальні підстави уважати, що саме від ОСОБА_7 може бути загроза її життю та здоров`ю, а коли ОСОБА_8 вийшла з приміщення вбиральні, саме ОСОБА_4 намагався надати першу медичну допомогу ОСОБА_7 та прохав свідка допомогти викликати швидку.

2.6.14. Варто зауважити, що зміст оголошеного обвинувачення містить опис обставин, які орган досудового розслідування вважає такими, що передували спричиненню смерті ОСОБА_7 . Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що саме потерпілий ОСОБА_7 першим вибіг з кімнати та тримав в руках сокиру і ніж, як і те, що саме ОСОБА_7 намагався сокирою наносити удари в бік ОСОБА_4 . При цьому, як вбачається з оголошеного обвинувачення, ОСОБА_4 у цей момент не тримав будь якого предмету, який міг би використати задля заподіяння смерті ОСОБА_7 , бо як було встановлено, один з цих предметів - ніж, взагалі був відібраний у самого ОСОБА_7 , який і здійснював напад на обвинуваченого.

За встановлених обставин, на думку суду, у ОСОБА_4 , при наявності умислу на вбивство ОСОБА_7 , було достатньо часу та можливостей довести свій умисел до кінця, бо будь-які особи чи перешкоди були відсутні значний проміжок часу. Тим більше, ураховуючи показання свідка ОСОБА_8 , а також відомості, що були зафіксовані на бодікамери працівників патрульної поліції, які прибули на місце пригоди незадовго до швидкої медичної допомоги, де видно, що саме ОСОБА_4 прохав викликати швидку і намагався надати медичну допомогу ОСОБА_7 .

При цьому, оголошене обвинувачення не містить покликання на те, що під час конфлікту ОСОБА_4 діяв з мотивів помсти, або з іншою метою, унаслідок чого, в останнього виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Узагалі, зміст обвинувачення не містить опису будь якого мотиву, за яким ОСОБА_4 спричинив смерть ОСОБА_7 , а лише наводиться єдина підстава - конфлікт (на ґрунті постійних конфліктів та неприязних відносин), хоча як встановлено в судовому засіданні - ОСОБА_4 не мав будь-яких підстав для конфлікту, не провокував його, а навпаки - намагався нівелювати його, та між ними не було неприязних відносин.

Одночасно з цим, суд позбавлений можливостей надати оцінку можливих обставин та самостійно збирати докази на підтвердження цих обставини, бо в такому випадку буде позбавлений статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 заява № 16347/02).

2.6.15. У судових дебатах прокурор, обґрунтовуючи версію сторони обвинувачення, зазначив, що вважає ознакою наявності умислу ОСОБА_4 на заподіяння смерті ОСОБА_7 кількість нанесених ударів ножем, як і тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого. Прокурор відкидав наявність обставини, за якими ОСОБА_7 під час конфлікту тримав в руках сокиру, бо на думку останнього, вказаний предмет не є зброєю, бо за своїми фізичними властивостями є легким та не може утворювати загрозу життю, а отже є фактично іграшкою.

Також, прокурор уважав, що ОСОБА_4 спеціально викликав та чекав працівників патрульної поліції для того, аби продемонструвати, що останній намагався надати допомогу ОСОБА_7 та не мав умислу на вбивство. При цьому, прокурор не вірить у те, що з моменту заподіяння смерті ОСОБА_7 до приїзду працівників патрульної поліції, сокира, яка виявлена на одязі обвинуваченого, могла висіти увесь цей час.

2.6.16. Оцінюючи такі міркування сторони обвинувачення, варто звісно узяти до уваги, що чинний кримінально-процесуальний кодекс України не містить таких понять та категорій як «вірю, не вірю». Одночасно з цим, обставини, які підлягають доказування у кримінальному провадженні, визначені ст. 91 КПК України, а обов`язок доказування таких обставин покладено на слідчого, прокурора, та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. А отже, якщо прокурор уважає наявність певних обставин неспроможними, тобто такими, які не відповідають на його думку дійсності, останній, в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України, має здійснити збирання інших доказів, які можуть бути використані задля спростування або підтвердження таких міркувань, з метою доведення їх недостовірності.

Між тим, прокурором не було надано будь-якого доказу, який міг спростувати показання та обставини, які надані обвинуваченим та свідком. При цьому, суд, позбавлений можливості самостійно здійснювати збирання доказів на підтвердження певних обставин, а висунуте обвинувачення, за обставинами, які наведені в обвинувальному акті та є версією стороною обвинувачення, на думку суду, не є неспроможною.

Також, суд звісно урахував посилання прокурора, що виявлений та вилучений предмет, а саме кухонна сокира - дитяча іграшка, і не може бути зброєю. Однак, перш ніж надати оцінку тому, чи є вказаний предмет зброєю чи ні, слід узяти до уваги, що поняття зброя жодним законом не визначена, як і не визначено правовий режим зброї та її обіг. Між тим, на переконання суду, аби певний предмет, міг вважатися зброєю, слід виходити від дії особи, яка використовує такий предмет, а також намірів цієї особи, щодо використання такого предмету. Бо будь який предмет (палиця, камінь, сокира, ножиці, мотузка, тощо) може бути використаний у якості предмета, що спеціально застосовується для нанесення тілесних ушкоджень.

На думку суду, оглянутий предмет у судовому засіданні (п. 2.2.36) - сокира, відноситься до предметів господарсько-побутового призначення, і є приладдям, яке використовується для готування страв. При цьому, вказаний предмет має гостроподібні вершини, яка об`єднується ріжучою частиною, завдовжки близько 14 см, а протилежна частина має форму подібної до квадрату на вершині якої містять чисельні гостроподібні кути, а отже, така кухонна сокира, є предметом, що має колючо-ріжучі властивості.

У цьому кримінальному провадженні, як було встановлено та не оспорювалось стороною обвинувачення, зазначена сокира використовувалась потерпілим ОСОБА_7 з метою нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_4 , яке супроводжувалось погрозами спричинити смерть. А отже, в рамках цього кримінального провадження, оглянутий у судовому засіданні предмет, був предметом, спеціально застосованим для нанесення тілесних ушкоджень, який за своїми властивостями є фактично зброєю, та утворював підстави боятися за життя та здоров`я.

2.6.17. Суд звісно урахував і те, що прокурор посилався на недостовірність показань обвинуваченого щодо удушення його ОСОБА_7 , на що, на думку прокурора, вказує не виявлення під час проведення експертизи на тілі ОСОБА_4 в районі шиї тілесних ушкоджень.

Між тим, суд не бере до уваги такі міркування прокурора, оскільки медичний огляд ОСОБА_4 було проведено лише через два дні після подій. При цьому, сам висновок експерта не містить посилань на те - які частини тіла ним оглядались окрім передпліччя, як і відсутній відповідний відеозапис такого огляду, хоча, зі слів ОСОБА_4 , останній повідомляв про ці обставини експертові, як і з самого початку, як це видно з досліджених доказів, досудового розслідування.

Крім того, спосіб удушення та сила можуть як залишати сліди на тілі людини так і ні, тим більше - протягом певного строку. Також варто урахувати, що суду не надано доказів того, що орган досудового розслідування взагалі перевіряв версію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо удушення його потерпілим, із метою її підтвердження чи спростування.

За вказаних підстав, у суду відсутні підстави оцінювати такі показання обвинуваченого як недостовірні, бо усі сумніви трактуються на користь останнього (ст. 62 Конституції України),

2.6.18. Також суд узяв до уваги показання свідка ОСОБА_8 щодо наркотичного сп`яніння ОСОБА_7 , та навів ці обставини при надані оцінці подіям та їх наслідкам. Звісно, суду не було надано інших відповідних доказів, між тим і не надано доказів, що ці обставини під час досудового розслідування перевірялись шляхом проведення експертиз. При цьому, ці обставина повідомила свідок сторони обвинувачення, як проживала з потерпілим однією сім`єю як чоловік та жінка без укладання шлюбу. А отже, її показання надані суду є достовірними, бо не спростовуються будь-якими іншими наданими суду доказами.

2.6.19. Крім того, суд звісно урахував покликання прокурора, що обвинувачений ОСОБА_4 протягом всього часу проведення досудового розслідування змінював свої показання та наводив різні обставини, за якими заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_7 .

Між тим, оцінюючи таку позицію, суд зауважує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України, ст. 42 КПК України - особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а обвинувачений та підозрюваний мають право не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, або мають право давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення.

При цьому, на відміну від свідків та експертів, які відповідно до положень ст. 352, 356 КПК України, перед наданням показань надають присягу та попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, підозрюваний та/або обвинувачений не підлягають кримінальній відповідальності за такими обставинами. Бо, як було наведено, якщо обвинувачений посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання обвинуваченого підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження.

Більше того, як убачається з аудіо запису розмови, з лінії «102» (п. 2.2.11), відеозапис, долучений до протоколу огляду місця події 21.10.2024 (п. 2.2.3.), проведеним слідчим експериментом від 16.01.2025 (п. 2.2.33.), здійсненим затриманням (п. 2.2.7.), обвинувачений ОСОБА_4 , як під час досудового розслідування, як і в судовому засідання, надавав одні й ті ж самі показання, а отже, протягом всього часу такі показання були стабільними та однаковими, а в суду відсутні інші докази, які б спростовували надані показання обвинуваченим ОСОБА_4 та ставили їх під сумнів - утворювали їх недостовірність.

2.6.20. Оцінюючи такі міркування з точку зору впливу на кваліфікацію, зокрема на підтвердження умислу на вбивство, слід урахувати, що умисне вбивство (стаття 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Однак існує відмінність в суб`єктивній стороні - умислу. Зокрема, на відміну від умисного протиправного позбавлення життя, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України - умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оброни, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

А отже, спричинення особі смерті, зокрема шляхом заподіяння відповідної кількості тілесних ушкоджень, ще не утворює підстав для того, аби такі дії вказували на прямий умисел на вбивство. Бо тяжкість тілесних ушкоджень та їх кількість лише вказують на наявність певних ознак, але не на наявність, тим більше - доведеність умислу на вбивство.

2.6.21. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що за змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Вирішуючи питання про наявність відповідних мотивів на умисел, необхідно визначати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Положеннями ст. 36 КК України закріплено право кожної особи на необхідну оборону, яке полягає у тому, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Між тим, відповідно до ч. 2 наведеної статті передбачені ситуації, коли особа під час захисту умисно заподіює тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту, тобто перевищує межі необхідної оборони.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Отже, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, у кожному конкретному випадку, слід враховувати конкретні обставини справи, що здійснюється у порівняльному аналізу та оцінки наявності чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановивши їх співвідношення (місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані - вік, стать, стан здоров`я, тощо), відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Наведені висновки містяться в постановах Верховного Суду від 14.12.2021 (справа № 526/2178/20), від 29.05.2023 (справа № 761/32471/18), від 12.07.2023 (справа № 514/868/20), від 19.09.2022 (справа № 149/916/17), від 01.02.2022 (справа № 644/642/18), від 27.02.2024 (справа № 674/1521/22), від 21.02.2024 (справа № 720/785/21), тощо.

2.6.22. З конструкції положень ст. 36 КК України можна дійти висновку, що для визнання оборони необхідною, яка виключає кримінальну протиправність діяння є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- вчинення дій з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, прав та інтересів іншої особи, суспільних інтересів та інтересів держави;

- оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України;

- оборона має бути своєчасною, бо в іншому випадку право на таку оборону втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено;

- посягання на охоронювані законом інтереси має бути реальними, а не уявними;

- шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;

- завдана шкода має бути необхідною і достатньою для відвернення чи припинення посягання.

2.6.23. Як встановлено у судовому засідання та не заперечувалось сторонами кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_7 тримаючи в руках ніж та сокиру першим здійснив напад на обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому, як убачається з показань обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 кричав у бік обвинуваченого ОСОБА_4 , що має намір вбити останнього. Більше того, під час приїзду працівників патрульної поліції на одязі ОСОБА_4 виявлено сокиру, якою потерпілий ОСОБА_7 намагався вдарити в ділянку голови обвинуваченого, а з висновку експерта № 042/1-325-2024 від 22.10.2024 встановлено, що в день нападу, а саме 20.10.2024, ОСОБА_4 зазнав легкого тілесного ушкодження у виді поверхневої забійної рани з синцями по периферії від них в верхній та нижній третинах лівого плеча.

Наведене дає підстави уважати суду, що ОСОБА_4 мав обґрунтовані підстави уважати, що з боку потерпілого ОСОБА_7 мало місце посягання на охоронювані законом права - його життя та здоров`я, а дії потерпілого ОСОБА_7 несли реальну загрозу, а не уявну.

При цьому, з показань ОСОБА_4 убачається, що останній діяв саме з метою захисту свого життя та здоров`я, а також життя та здоров`я іншої особи - свідка ОСОБА_8 , що було підтверджено останньою під час надання показань. Одночасно з цим, дії ОСОБА_4 були спрямовані безпосередньо на захист під час нападу від потерпілого, тобто були своєчасними, а завдана шкода була заподіяна ОСОБА_7 , який в свою чергу посягав на життя та здоров`я ОСОБА_4 .

2.6.24. Здійснюючи такі висновки суд звісно урахував посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 здійснив шість ударів ножем, а за версією сторони захисту - першим завдав удари потерпілий, а отже обвинувачений захищався.

Між тим, як убачається з протоколу огляду місця події від 21.10.2024 (п. 2.2.3), висновку експерта № 011-4052-2024 від 23.12.2024 (п. 2.2.12), показань обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_7 було заподіяні лише 2 удари ножем, які були проникаючими та смертельними, а чотири непроникаючі - несмертельні. При цьому, стороною обвинувачення не було спростовано позицію сторони захисту, що ОСОБА_4 зазнаючи напад з боку ОСОБА_7 захищався, та намагався завдавати удари у відповідь, зокрема в ліву руку та плече.

При цьому, непроникаючі різані рани на лівому плечі ОСОБА_7 вказують, що обвинувачений ОСОБА_4 був заблокованим у рухах та намагався своїми діями зупинити напад з боку ОСОБА_7 , про що було наведено обвинуваченим під час надання показань та не спростовано стороною обвинувачення. Проте, саме два удари прийшли нижче лівої руки потерпілої - в ділянку лівих легень та серця, що спричинило смерть останнього, бо за версією захисту, ОСОБА_7 лівою рукою душив ОСОБА_4 , а отже на переконання суду, з урахуванням досліджених доказів, наведені обставини не є неспроможними.

Суд також ураховує, що ОСОБА_7 здійснив удар сокирою в ділянку лівого плеча ОСОБА_4 , що не спростовувалось стороною обвинувачення, яким було розрізано джинсову куртку з міховою підкладкою, яка була одягнена на ОСОБА_4 у той час та футболку. При цьому, такі механічні ушкодження речей, вказують на силу нанесеного удару та властивість предмету, яким було заподіяно такий удар (гострота, довжина, вага, матеріал, про що було наведено в п. 2.6.16). За цих обставин, у випадку не реагування з боку ОСОБА_4 та потрапляння його в ділянку голови, ОСОБА_7 міг би спричинити тілесні ушкодження в виді пошкодження кістки черепу та імовірно заподіяти смерть ОСОБА_4 , що також вказує на дійсність загрози та перебуванні ОСОБА_4 в стані захисту.

2.6.25. Крім того, досліджуючи обставини справи, суд, при оцінці рівня завданої шкоди потерпілому та рівня загрози з боку останнього та відповідності дій обвинуваченого обстановці, які склалася виходить з наступного.

Подія мала місце у закритому приміщенні, а ОСОБА_4 не мав можливості вільно покинути квартиру, бо як було наведено в п. 2.6.5., 2.6.9. рішення, ОСОБА_7 знову здійснив напад на обвинуваченого саме у той момент, коли ОСОБА_4 хотів вийти з квартири. Крім того, ОСОБА_7 під час нападу тримав в руках сокиру та ніж, перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, бажав настання смерті ОСОБА_4 . Останній, в свою чергу, на початку нападу не тримав будь якого предмету, а здобув його лише під час бійки, а також й те, що ОСОБА_4 молодший за ОСОБА_7 на 14 років.

Як убачається з відеозаписів (п. 2.2.3, 2.2.9.) ОСОБА_4 за своїми фізіологічними властивостями більший за ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 був вищим, про що було вказано обвинуваченим під час надання показань (п. 2.3.1).

Одночасно з цим, суд ураховує інтенсивність та характер дій ОСОБА_7 , який постійно намагався завдати ударів ОСОБА_7 та бажав настання тяжких наслідків, зокрема пістолетом та сокирою. Як і те, що ОСОБА_7 не дав можливість вільно покинути квартиру ОСОБА_4 .

Проте, як убачається з наданих доказів (розділ 2.2., 2.3.), ОСОБА_4 міг чинити опір потерпілому ОСОБА_7 та здійснював його тривалий час. Зокрема, на початку конфлікту утримував двері кімнати та не випускав потерпілого за її межі, штовхав, відібрав в потерпілого ніж, відбивався від ударів, через що ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_7 отримав чотири непроникаючих колото-різані рани, які також відносяться до легкий тілесних ушкоджень та два проникаючи удари ножем, що у подальшому спричинило смерть ОСОБА_7 .

За цих підстав, суд доходить висновку, що в даному випадку дії ОСОБА_4 перевищили межі необхідної оборони.

2.6.26. Отже, сукупність оцінених доказів не дає підстав для кваліфікації дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а лише за ст. 118 КК України - умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки суду стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_4 мав прямий умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині.

2.6.27. З цих підстав, суд керуючись положеннями частини 3 статті 337 КПК України, шляхом складення відповідного формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке визнане судом доведеним, тобто відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, що покращує становище обвинуваченого.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, протягом досудового розслідування та судового провадження повідомляв про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, навіть при його затриманні, як то вбачається із протоколу затримання (2.2.7), обвинувачений погоджувався із підставами затримання, бо дійсно вдарив потерпілого, а з відеозапису (п. 2.2.9) видно, що обвинувачений намагався надати медичну допомогу потерпілому. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки), а отже є підставою для врахування таких дій як обставину, що пом`якшує покарання.

3.2. Слід зазначити, що суд вказував (п. 2.1.2.), що ОСОБА_4 визнавав винуватість частково. Однак, таке часткове визнання ґрунтувалось саме на позиції, що останній не мав умислу на заподіяння смерті, у версії наведеній в обвинувальному акті, але обвинуваченим визнавалось заподіяння ударів потерпілому, як і настання відповідного наслідку - смерті.

А отже, оскільки судом здійснено перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, склад якої повністю охоплює дії, які визнані обвинуваченим і щодо вчинення яких останній щиро каявся, суд вважає, що обвинувачений повністю та беззаперечно визнано пред`явлене йому обвинувачення, та фактично визнавалось із моменту його затримання.

Бо визнання винуватості в пред`явленому обвинуваченні та правова кваліфікація - є різними за містом поняттями. Зокрема, саме до дискреції суду належіть перевірка правильності кваліфікації дій обвинуваченої органом досудового розслідування. Тож, на думку суду, зміна правової кваліфікації ніяким чином не впливає на позицію обвинуваченого щодо визнання ним винуватості в пред`явленому обвинуваченні, чи відсутності правових підстав у суду для її зміни.

3.3. Суд звісно також урахував, що прокурор посилався на те, що існує також обставина, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, зокрема вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах. Але про це прокурором було повідомлено лише в судових дебатах, та не було зазначено в обвинувальному акті. А отже, з цих підстав, суд не може врахувати цю обставину в якості такої, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки виходить за межі оголошеного обвинувачення.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує обставини, характер та вид вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, але учинений унаслідок захисту свого життя та здоров`я. Його вид та суспільна небезпечність, що злочин учинено в тверезому стані, у стані необхідної оборони, хоча з перевищенням її меж. При цьому суду не надано відомостей про заподіяння моральної шкоди потерпілому, зокрема потерпілий в судовому засіданні на такі обставини не посилався та претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мав, хоча ОСОБА_7 , який є рідним братом ОСОБА_6 , було заподіяно смерть.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше хоча і притягувався до кримінальної відповідальності, має повну загальну середню освіту, працює різноробочим в метрополітені, має міцні соціальні зв`язки.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

4.3. Ураховуючи висновки, наведені в п 4.2. рішення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, але наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому за ст. 118 КК України у виді позбавлення строком на 2 роки.

4.4. Між тим, на думку суду, слід ураховувати, що обвинувачений хоча раніше і судимий, але після учинення останнього злочину офіційно працевлаштувався різноробочим в Київський метрополітен, а отже має сталий матеріальний дохід. При цьому, родина ОСОБА_4 складається з неповнолітнього сина ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має розлади нейророзвитку та перебуває на утриманні обвинуваченого, матір ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребує постійного стороннього догляду оскільки є інвалідом ІІ групи, а також бабуся обвинуваченого ОСОБА_59 , 1953 року народження, якій виповнилося 72 роки. З зазначених підстав ОСОБА_4 є єдиною працездатною особою в родині, яка матеріально її утримує.

Крім того, суд ураховує, що дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_60 хоча і має інших дітей, однак наразі через збройну агресію з боку росії виїхала разом з останніми за кордон, а отже не здійснює догляд за родиною та матеріально її не підтримує.

Наведене дає суду підстави вважати, що призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі без іспитового строку, ураховуючи обставини кримінального правопорушення, наведені в п. 4.2. рішення, утворять негативні наслідки для вказаних членів сім`ї, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 50 КК України, суд уважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а наведені відомості є достатніми для того, аби призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Оскільки відбуття покарання з іспитовим строком в обов`язковому порядку передбачає покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

4.5. Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.6. Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_4 було затримано 20.10.2024 у порядку ст. 208 КПК України, та останній перебуває під вартою саме з моменту затримання - 20.10.2024.

5.2. Ураховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід змінити на особисте зобов`язання, а обвинуваченого звільнити з-під варти в залі судового засідання негайно, ураховуючи призначене судом покарання у виді обмеження волі.

5.3. Також слід урахувати, що оскільки ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 20.10.2024, а отже, відповідно до ст. 72 КК України слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 20.10.2024 до 16.05.2025, виходячи з того, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а строк покарання слід рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

5.4. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлений.

5.5. Заходи забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, а саме на наволочку із слідами речовини бурого кольору, предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, мобільний телефон марки «Microsoft», мобільний телефон марки «OUKITEL», паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру, які були вилучені 21.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 , а також куртку з пошкодженим лівим рукавом зі слідами речовини бурого кольору, джинси зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, які були вилучені 21.10.2024 під час здійснення особистого обшуку ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 28.10.2024 (справа № 756/13418/24, номер провадження 1-кс/756/2399/24), ураховуючи прийняте судом рішення, слід скасувати.

5.6. Питання речових доказів, суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України, зокрема:

- змив з лівої руки, змив з правої руки, зріз нігтьової пластини лівої руки, зріз нігтьової пластини правої руки, три недопалки з кімнати № 1, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, наволочка із слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, куртку з пошкодженим лівим рукавом зі слідами речовини бурого кольору, джинси зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, які перебувають в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві, слід знищити;

- паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , слід залишити у володінні останнього.

- цифрові носії інформації для лазерних систем зчитування - DVD-R диски, які що перебувають в матеріалах судового провадження, слід залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання;

- сокиру кухонну, яка перебуває при матеріалах судового провадження - знищити;

- мобільний телефон марки «OUKITEL», який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві, слід повернути ОСОБА_4

- мобільний телефон марки «Microsoft», який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві, слід повернути ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання, звільнив ОСОБА_4 з під-варти в залі суду негайно.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 починаючи з 20.10.2024 до 16.05.2025, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 28.10.2024 (справа № 756/13418/24, номер провадження 1-кс/756/2399/24), а саме на наволочку із слідами речовини бурого кольору, предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, мобільний телефон марки «Microsoft», мобільний телефон марки «OUKITEL», паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру, які були вилучені 21.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 , а також куртку з пошкодженим лівим рукавом зі слідами речовини бурого кольору, джинси зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, які були вилучені 21.10.2024 під час здійснення особистого обшуку ОСОБА_4 .

Речові докази:

- змив з лівої руки, змив з правої руки, зріз нігтьової пластини лівої руки, зріз нігтьової пластини правої руки, три недопалки з кімнати № 1, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, наволочка із слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, куртку з пошкодженим лівим рукавом зі слідами речовини бурого кольору, джинси зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на ножі у кількості три штуки, які перебувають в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві - знищити;

- паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити у володінні останнього.

- цифрові носії інформації для лазерних систем зчитування - DVD-R диски, які що перебувають в матеріалах судового провадження - залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання;

- сокиру кухонну, яка перебуває при матеріалах судового провадження - знищити;

- мобільний телефон марки «OUKITEL», який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Microsoft», який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУПН у м. Києві - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - спрямувати не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1