Справа №: 343/1509/25
Провадження №: 1-кп/343/128/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано Франківської області, кримінальне провадження № 1-кп/343/128/25, внесене 09.05.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Долина, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця роботи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального проступку, форми вини і мотиву кримінального проступку:

ОСОБА_3 , будучи свідком, надав завідомо неправдиве показання.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи свідком у справі про адміністративне правопорушення №343/438/25, про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 28.04.2025, будучи у встановленому законом порядку попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, передбачену ч. 1 ст. 384 КК України, під час судового засідання у Долинському районному суді Івано - Франківської області, що знаходиться за адресою: м. Долина, вул. Обліски, 115 Калуського району Івано - Франківської області, у період з 13.43 год до 13.48 год., діючи умисно, усвідомлюючи, що такими своїми діями сприяє уникненню ОСОБА_5 відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, перешкоджаючи постановленню у даній справі правосудного рішення, надав суду завідомо неправдиві показання про те, що ОСОБА_5 03.03.2025 не був водієм транспортного засобу "ВАЗ - 2111340", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Дані покази обвинуваченого ОСОБА_3 постановою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 07.05.2025, яка набрала законної сили 28.05.2025, справа №343/438/25, не були взяті до уваги, визнано їх такими, які суперечать іншим дослідженим судом матеріалам справи та є спрямованими на допомогу ОСОБА_5 в уникненні від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

ІІ. Позиція обвинуваченого:

обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Вказав, що маючи намір допомогти товаришеві ОСОБА_5 уникнути адміністративної відповідальності, при допиті його в якості свідка, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, дав суду неправдиві свідчення щодо неперебування ОСОБА_5 за кермом автомобіля. Розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявшись, просив його суворо не карати.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, які підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення даної статті, а саме про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів і про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав дослідження доказів відносно фактичних обставин справи недоцільним та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

беручи до уваги вказане вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки він, будучи свідком, надав завідомо неправдиве показання.

V. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприянення розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б згідно із ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особу винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше не судимий, під спостереженням в лікаря - психіатра і лікаря - нарколога консультативно - діагностичного центру КНП "Долинської БЛ" не знаходиться, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, позитивно характеризується за місцем проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді пробаційного нагляду, обвинуваченого, який просив його суворо не карати, та вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ч. 1 ст. 384 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для нього.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

ІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, обвинувачений виконав покладені на нього обов`язки щодо явки до суду, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Документи по справі після набрання вироком законної сили, а саме належним чином завірені копії: постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області №343/438/25 від 07.05.2025, постанови Івано-Франківського апеляційного суду №343/438/25 від 28.05.2025, платіжні інструкції №9381-4442-9158-3885 та №9381-4365-3654-2333, заяви про виклик та допит свідка від 25.04.2025, розписки ОСОБА_3 про попередження про кримінальну відповідальність, протоколу судового засідання №4435880 від 28.04.2025, протоколу про адміністративне правопорушення №ІПР 1 №260876 від 03.03.2025 та оптичний диск DVD-R з аудіо та відео файлами залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000023, що у сторони обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1