Справа № 487/3207/25
Провадження № 1-кс/487/2529/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотанняслідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000604 від 11.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 року слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просила обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, без встановлення застави.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, характер злочину, в якому ОСОБА_4 підозрюється, наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, відсутність можливості перешкоджати судовому розгляду іншим чином, застосування до вказаного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним співрозмірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку. Зміна запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Вік, сімейний стан та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджають його утриманню в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що ОСОБА_7 привів його до воріт потерпілої, де він переліз через паркан у двір потерпілої. Потерпіла відкрила двері та здивувалася як ОСОБА_7 потрапив до її подвір`я. Потерпіла якось спіткнулася через стіл та взяла ніж, після чого побігла на нього, а він штовхнув її на диван. Потім потерпіла сказала подивитись щось на подвір`ї щоб продати. Між нею та ОСОБА_7 почався конфлікт та потерпіла зняла сережки і дала їм щоб вони продали та купили алкоголь. Тілесні ушкодження він не наносив потерпілій, вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Він тільки перечепився через шнур, підняв його та викинув, тоді потерпіла могла подумати, що він їй погрожує. Сережки потерпілої продав тому що потерпіла про це поросила. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він хворіє на туберкульоз і йому потрібно проходити лікування. Зобов`язувався з`являтись на виклики слідчого.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати допідозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000604 від 11.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.

Будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 11.05.2025 приблизно о 10.00 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи мету особистого збагачення, перелізли через паркан до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де двері будинку відчинила ОСОБА_8 .

Зустрівшись з господарем, діючи умисно, відкрито, всупереч волі потерпілої, з метою відкритого викрадення майна, ОСОБА_4 наніс не менше 5 ударів кулаком в область обличчя та потилиці ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проникли до житлового будинку потерпілої через двері, де шляхом ривку ОСОБА_4 заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Samsung galaxy A23» чорного кольору вартістю 8747 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на відкрите заволодіння майном, з метою подолання опору, ОСОБА_4 вчинив напад на ОСОБА_8 , а саме відірвав кабель кип`ятильника та намагався обмотати навколо горла потерпілої, однак остання об`єктивно сприйнявши дії ОСОБА_4 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю виставила руки перед обличчям. В цей час ОСОБА_9 спостерігав за діями ОСОБА_4 та словесно погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням відносно неї насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я з метою заволодіння майном потерпілої, та ходив по квартирі шукаючи грошові кошти та ювелірні вироби. Нічого не знайшовши ОСОБА_4 погрозою змусив ОСОБА_8 зняти з вух золоті сережки, які ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілої, в цей час ОСОБА_7 взяв до рук скальпель, який знайшов в будинку ОСОБА_8 та передавши скальпель до рук ОСОБА_4 , який продовжуючи напад на потерпілу приставив скальпель до горла та погрожував застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я з метою заволодіння майном потерпілої.

В подальшому, скориставшись безпораднім станом потерпілої, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відкрито заволоділи належним потерпілій ОСОБА_8 майном, а саме: двома фотоапаратами марки «Київ».

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8747 грн.

11.05.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 від 12.05.2025 кваліфікацію кримінального правопорушення змінено з ч. 4 ст. 186 КК України на ч. 4 ст. 187 КК України. 12.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Привокзальна 24 А, від 11.05.2025 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками за участі ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину від 11.05.2025 року; протоколом огляду місця події від 11.05.2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, яка відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів санкція, якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч.4 ст. 187 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваному ОСОБА_4 відомі місця проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає можливість йому, у разі не обрання запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою, зустрітись із вказаними особами поза межами кримінального процесуального судочинства та незаконно впливати на них з метою отримання необхідних свідчень. Таким чином, є достатні підстави вважати, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України адже підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, не має постійного джерела доходів,підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосування насильства під час його вчинення, тому є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 605600 грн. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000604 від 11.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваногоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування терміном до 09.07.2025 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 200 (двохста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1