Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2806/22
Провадження № 1-кп/553/477/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000139 від 05.02.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Погранічноє, Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.08.2016 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, 31.10.2016 Харківським Апеляційним судом переглянуто вирок від 08.08.2016, призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, звільнений 20.05.2019 по УДЗ на невідбутий термін 6 місяців 21 день,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

З обвинувального акту встановлено, що 07.01.2022 приблизно о 04:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку за адресою: м. Харків вул. Макіївська, 67, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переліз через паркан, яким огороджене вищевказане домогосподарство та відчинивши двері будинку, які були не замкнені, зайшов всередину.

Так, перебуваючи в будинку ОСОБА_4 , побачив на дивані, поряд з ОСОБА_5 , який в той момент спав, належний потерпілому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9-а» вартістю 1843 грн. 33 коп.

Так, оцінивши ситуацію, що склалася, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , взяв вказаний мобільний телефон та поклав до кишені штанів, у які був одягнений, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1843,33 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні з посиланням на норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження за фактом крадіжки у зв`язку з його декриміналізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій зазначив, що він не заперечує, проти закриття кримінального провадження за фактом крадіжки його майна, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Він не бажає притягувати ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України за фактом незаконного проникнення до належного йому будинку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: зокрема частиною 1 статті 162 КК України.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Так ч. 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії. Станом на 2022 рік два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 грн.

Тоді як розмір викраденого обвинуваченим згідно обвинувального акту станом на день вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України становить 1843,33 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч. 3 визначено таке: «Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта проводиться лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст. ст. 372, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000139 від 05.02.2022 року відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України - закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати в розмірі 514,86 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази - залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1