Справа № 461/6433/24
Провадження № 1-кс/461/4349/25
УХВАЛА

про скасування арешту на майно

16.07.2025 Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду зі вказаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2025 у справі №461/6433/24, а саме: - мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ; - мобільний телефон Nokia сірого кольору; мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ; -ноутбук НР S/N5CD02326Q7.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Ухвалою слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2025 у справі №461/6433/24 (провадження № 1-кс/461/595/2) накладений арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме:- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ;- мобільний телефон Nokia сірого кольору;- мобільний телефон Xiaomi 13T Imei: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ;- ноутбук HP S/N5CD02326Q7, у результаті чого власник вилученого майна ОСОБА_4 фактично позбавлений можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися власним майном. Вважає, що відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки власник арештованого майна ОСОБА_4 не має ніякого відношення до предмету досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Власник арештованого майна не був та не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Будь-які дані, які б стверджували про можливу причетність власника тимчасово вилученого майна до обставин, які є об`єктом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні відсутні. Слідчий не мав права звертатися до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно третьої особи, оскільки згідно з ч.2 ст. 64-2 КПК України такі повноваження має прокурор. Разом з тим, слідча суддя, розглядаючи клопотання слідчого про накладання арешту на майно, зазначених вимог закону не дотрималась, а тому, слідча суддя Галицького районного суду м. Львова, на думку заявника, необґрунтовано наклала арешт на підставі ухвали від 27 січня 2025 року. Також зазначає, що тимчасово вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів згідно зі ст.98 КПК України. Посилання слідчого на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є помилковим, з огляду на те, що у клопотанні немає жодного обґрунтування того, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а його вилучення є незаконним та суперечить ст.167 КПК України. Разом з тим, відсутні будь-які відомості, які б давали розумні підстави вважати, що майно, яке належить ОСОБА_4 та яке останній набув законним шляхом , на яке слідчий просив накласти арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуте кримінально протиправним шляхом, в зв`язку з чим не можливо встановити їх відповідність критеріям ст.98 КПК України. Таким чином, майно, на яке накладено арешт, не може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні, та як на ньому не містилось будь якої інформації щодо обставин згаданого кримінального правопорушення, таке стосується вчинення передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України. кримінального правопорушення. Окрім цього, зазначає, що з моменту вилучення майна, а саме 3-ох мобільних телефонів та ноутбука, по цей час, пройшло вже достатньо часу для здійснення всіх необхідних слідчих дій із вказаним майном, у тому числі вилучення інформації з таких телефонів та ноутбука. Відтак, потреба в подальшому арешті майна відпала. Вже понад п`ять місяців ОСОБА_4 , як власник арештованого майна, позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном. На їх переконання, такий значний період часу був цілком достатній для вчинення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи, що вилучене майно не відноситься до речей, обмежених чи заборонених в цивільному обігу, а його фактичне вилучення порушує право ОСОБА_4 користуватись належним йому майном, з метою забезпечення гарантованого Конституцією України принципу непорушності права власності, необхідно скасувати накладений арешт.

Заявник у судове засідання не з`явився, його представник скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання у його відсутності та задовольнити таке.

Слідчий у судове засідання не з`явився, скерував до суду письмові заперечення на клопотання, у яких, з-поміж іншого, просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Зазначає, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки 24.01.2025 вказане у клопотанні майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000211 від 05.08.2025. Окрім цього, зазначає, що у ході проведення вмісту огляду мобільного телефону марки Iphone 15 Pro Max Imeil: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , на вказаному пристрої виявлено ряд листувань із іншими фігурантами вказаного кримінального провадження щодо обставин замовлення та відправлення, виявлених міжнародних поштових відправленнях № CV926089702US та № CV926119850US частин до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, тобто на вказаному пристрої містяться відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.

Слідча суддя встановила, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Так, 24 січня 2025 у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду від 23.01.2025 за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 виявлено та вилучено вилучено:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Nokia сірого кольору;

- мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ;

- ноутбук НР S/N5CD02326Q7.

24.01.2025 вказані предмети визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

27.01.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 винесла ухвалу про арешт майна у справі № 461/6433/24 (провадження № 1кс/461/631/25), якою наклала арешт на: - мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ; - мобільний телефон Nokia сірого кольору; - мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ; - ноутбук НР S/N5CD02326Q7.

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У пункті 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає з поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Як встановила слідча суддя, у кримінальному провадженні № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, триває досудове слідство, та станом на момент розгляду клопотання підстави, з яких виходила слідча суддя при накладенні арешту на спірне майно, не відпали. Зокрема, у ході проведення вмісту огляду мобільного телефону марки Iphone 15 Pro Max Imeil: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , встановлено, що на вказаному пристрої містяться відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, а тому у задоволенні клопотання у частині скасування арешту на мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , слід відмовити.

Водночас, слідча суддя вважає, що оскільки сторона обвинувачення не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження проведення ними будь-яких слідчих дій стосовно мобільного телефону Nokia сірого кольору, мобільного телефону Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 та ноутбуку НР S/N5CD02326Q7, то слідча суддя, з метою захисту права власності, вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на вказане майно.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідча суддя прийшла до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна у користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, а тому підстав для подальшого збереження арешту на мобільний телефон Nokia сірого кольору, мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 та ноутбук НР S/N5CD02326Q7 - немає, у зв`язку з чим клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідча суддя -

Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

п о с т а н о в и л а :

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2025 у справі № 461/6433/24 (провадження 1-кс/461/631/25), на мобільний телефон Nokia сірого кольору; мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ; ноутбук НР S/N5CD02326Q7.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_5