УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025, -

встановив:

Адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 подано до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025.

В обґрунтування скарги зазначено, що 01.04.2025 детективами Національного антикорупційного бюро України за погодженням із Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснено повідомлення про підозру адвоката ОСОБА_4 , нібито, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000620.

22.04.2025 Інтернет-видання «Дзеркало тижня» опублікувало статтю: «Справа адвокатів-хакерів. Як НАБУ виявило паразитів.(https://zn.ua/ukr/anticorruption/sprava-advokativ-khakeriv-jak-nabu-vijaviloparazitiv.html) - за авторством ОСОБА_8 . Детально вивчивши зміст статті стороною захисту констатовано, що вона містить інформацію, що становить таємницю досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000620 від 18.12.2023, яка могла перебувати у володінні лише детективів НАБУ, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні, зокрема анкетні дані осіб, які фігурують у кримінальному провадженні, у тому числі, осіб які не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, однак згадуються у процесуальних документах, строків проведення оперативно-технічних заходів щодо адвокатів, детального аналізу та строків отримання детективами НАБУ доказів у кримінальному провадженні, у тому числі висновків експертиз, які не надавались стороні захисту, тощо.

При цьому, журналістка у статті посилається на «наші джерела у правоохоронних органах», якими можуть бути лише детективи, включені до складу слідчої групи, зокрема - старший слідчої групи старший детектив Національного бюро Другого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_9 .

Опублікована стаття викладена у принизливому форматі, містить велику кількість припущень та тверджень, які не містять доказів, а також зміст статті опосередковано викликав у стороннього спостерігача переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні злочинів.

Представниками ОСОБА_4 скеровано заяву про вчинення детективами групи детективів Національного антикорупційного бюро розголошення даних оперативно-розшукової діяльності та досудового розслідування, що призвело до приниження честі та гідності осіб, поєднано з порушенням презумпції невинуватості, що свідчить про можливе вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду від 06.06.2025 по справі 760/12103/25, детективами Національного антикорупційного бюро України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000345 від 12.06.2025 за ч. 3 ст. 387 КК України.

03.07.2025 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на адресу Національного антикорупційного бюро України скеровано заяву про залучення до провадження у якості потерпілого.

07.07.2025 ним отримано постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Детектив Національного антикорупційного бюро України в судове засідання двічі не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань, пояснень на адресу суду не надсилала, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Тож, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги за таких підстав.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

В судовому засіданні, встановлено, що детективами Національного бюро Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч.3 ст.387 КК України, відомості щодо якого були внесенні за заявою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4

07 липня 2025 року старшим Національного бюро Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025.

Положеннями ч.2 ст. 55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, детектив, обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 вказує, що на даний час не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій завдано моральну шкоду.

Поряд з цим, із оскаржуваної постанови від 07.07.2025 вбачається, що остання не містить вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що не здобуто фактів спричинення моральної шкоди заявнику.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин, постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 носить у собі формальний характер, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2025 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.387 КК України, із зобов`язання повторного розгляду заяви ОСОБА_4 про залучення його потерпілим у кцьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025.

Зобов`язати уповноваженого у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025 детектива Національного антикорупційного бюро України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про залучення його до кримінального провадження №0000345 у якості потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали 28.07.2025 о 15.25 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1