Справа № 727/5290/25
Провадження № 1-кс/727/1276/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, який розшукується НЦБ Інтерполу в російській федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінального кодексу російської федерації, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі до російської федерації, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у зв`язку із обраним йому запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання.

В клопотанні просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021 року на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора; не відлучатись із міста Чернівці без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до двох місяців, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі до Російської Федерації.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити оскільки посилаються та те, що зупинено дії та вихід України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, у зв?язку з військовою агресією російської федерації та зазначають, що 16 березня 2022 року Комітет міністрів Ради Європи ухвалив резолюцію про припинення членства російської федерації в Раді Європи через розв?язану російською федерацією війну проти України, та 16 лютого 2023 року державна дума російської федерації ухвалила закон про припинення дії щодо росії Статуту Ради Європи, та міжнародних договорів з організацією з 16 березня 2022 року, який президент підписав 28 лютого 2023 року.

Заслухавши думку учасників, перевіривши запит про видачу та матеріали екстрадиційної перевірки, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно з частиною четвертою статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини восьмої статті 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Положеннями частини першої та другої статті 585 КПК України закріплено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати, щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Частиною десятою статті 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до частини одинадцятої статті 584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених п. «г» ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи).

Стосовно ОСОБА_4 05.04.2013 слідчим слідчого відділу УФСКН Росії по Сахалінській області винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначених злочинів у кримінальній справі № 3030198.

Постановою Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації від 10.04.2014 у справі № 1-121/14 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено в розшук.

Стосовно ОСОБА_4 13.08.2019 старшим оперуповноваженим по ОВС УКР УМВС Росії по Сахалінській області винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Працівниками прикордонної служби України 09.05.2020 о 19 год. 20 хв. у пункті пропуску «Ягодин» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України під час перетину державного кордону України розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.05.2020 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

Міністерством юстиції України доручено Волинській обласній прокуратурі проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2020, 16.10.2020, 18.12.2020, 02.03.2021 та 30.04.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до - 16.06.2021.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 години без дозволу прокурора або суду, прибувати на виклик до прокурора та суду, здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, до 16.08.2021 включно.

Міністерством юстиції України проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 доручено Вінницькій обласній прокуратурі.

Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 та 12.10.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, востаннє - до 13.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора; не відлучатися із м. Вінниці без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до 12.02.2022.

Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2022, 06.04.2022, 02.06.2022, а також ухвалами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.07.2022, 23.09.2022, 21.11.2022, 19.01.2023, 15.03.2023, 10.05.2023, 06.07.2023, 04.09.2023, 26.10.2023, 20.12.2023, 16.02.2024, 11.04.2024, 06.06.2024, 01.08.2024, 26.09.2024, 22.11.2024, 16.01.2025 та 12.03.2025 ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на строк до двох місяців, востаннє до 12.05.2025.

Таким чином, до ОСОБА_4 з 18.06.2020 до 16.06.2021 відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), з 16.06.2021 до 13.12.2021 відповідно до ст. ст. 181, 585 КПК України - у вигляді домашнього арешту, з 10.12.2021 до 12.05.2025 року відповідно до ст. ст. 179, 585 КПК України - у виді особистого зобов`язання.

Міністерством юстиції України 30.06.2022 Чернівецькій обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 та вжиття заходів щодо продовження дії запобіжного дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Матеріалами екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 встановлено наступне.

ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації.

Інкриміноване ОСОБА_4 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційними, оскільки злочини за яким запитується видача, передбачають покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року, не відносяться до військових кримінальних правопорушень і не мають політичного характеру.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини не минув.

Установлено, що ОСОБА_4 13.11.2017 отримав посвідку на постійне місце проживання в Україні з реєстрацією у АДРЕСА_2 .

Також установлено, що ОСОБА_4 змінював адреси фактичного проживання та на даний час проживає по АДРЕСА_3 .

За повідомленням управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 28.03.2022 ОСОБА_4 звернувся до міграційної служби із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, та документований довідкою про звернення за захистом в Україні № 011711 строком дії до 28.09.2022.

В подальшому 29.09.2022 ОСОБА_4 документований довідкою про звернення за захистом в Україні № 013326 строком дії до 29.03.2024, а 29.03.2024 - № 013330 строком дії до 29.06.2025.

Рішенням Державної міграційної служби України від 28.05.2021 № 163-21 ОСОБА_4 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Зазначене рішення 04.10.2021 ОСОБА_4 оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 відкрито провадження у адміністративній справі № 640/28454/21.

Відомості про результати судового розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 з Державної міграційної служби України або її територіальних підрозділів до обласної прокуратури не надходили.

Відповідно до інформації ДМС України від 23.01.2025, рішення суду у справі № 640/28454/21 до ДМС не надходило.

За інформацією Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 станом на день надання відповіді, судового рішення по суті заявлених позовних вимог, судом не винесено.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відомості про розгляд справи відсутні.

Згідно з пунктом 2 статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною Радою України 10 листопада 1994 року, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуємої Договірних Сторін є наказуємими і за вчинення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Відповідно до положень частини першої статті 586 тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:

1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);

2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;

3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;

4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог частини шостої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 585 КПК України не передбачено граничний строк застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а отже запобіжний захід у виді особистого зобов`язання може тривати як в межах строку застосування запобіжного заходу у виді екстрадиційного арешту, так і з метою забезпечення видачі особи (екстрадиції).

Відповідно до частини другої статті 587 КПК України екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 Міністерством юстиції України продовжено листом від 14.04.2025 за № 53663/63391-7-25/12.1.4.

Разом з тим, строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчується 12 травня 2025 року.

Відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, про що просив захисник у запереченні та в судовому засіданні, оскільки видача (екстрадиція) ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності врегульована Європейською Конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, яка є чинною для обох держав.

Так, відповідно до ст. 32 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року Генеральний секретар Ради Європи повідомляє членів Ради Європи і уряд кожної держави, що приєдналась до цієї Конвенції про здачу на зберігання любої ратифікаційної грамоти чи документа про приєднання; дату вступу в силу цієї Конвенції; любу заяву, зроблену у відповідності з положеннями пункту 1 статті 6 і пункту 5 статті 21; любе застереження, зроблене у відповідності до пункту 1 статті 26; зняття любого застереження у відповідності до пункту 2 статті 26; любе повідомлення про денонсацію, отримане у відповідності з положеннями статті 31 і про дату, коли така денонсація вступає в силу.

Відповідно до інформації, розташованої на офіційному сайті Ради Європи за покликанням https://www.coe.int/ru/web/conventions/full-list?module=signatures-by-treaty&treatynum=024, Україна є учасницею Європейської Конвенції про видачу правопорушників 1957 року, як член Ради Європи, та Російська Федерація є учасницею цієї конвенції (підписано і ратифіковано, набрала чинності з 09.03.2000) як країна, яка не являється членом Ради Європи. Відомості про денонсацію Російською Федерацією Конвенції про видачу правопорушників 1957 року на сайті Ради Європи відсутні.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, врахувавши обставини досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, обов`язків, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на два місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 195, 196, 202, 405, 407, 422, 585 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021 року на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, у зв`язку із обраним йому запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, до 08 липня 2025 року для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі до Російської Федерації, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора;

- не відлучатись із міста Чернівці без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1