ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року

м.Рівне

Рівненський міськийсуд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за №0002628 від 19.11.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, неодруженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, востаннє вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.10.2022 зач. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі (20.09.2024 звільнений по відбуттю покарання), а також щодо якого 31.10.2024 обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України був направлений до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для розгляду по суті, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинивши новий, умисний, корисливий злочин проти власності за наступних фактичних обставин.

Так, 19 листопада 2024 року, близько 02 год. 11 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до студії флористики «ЦЕ ТОБІ» за вказаною адресою, належної потерпілому ФОП ОСОБА_7 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 30 352 грн., чим завдав останньому майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та суду показав, що 19.11.2024 року вночі проходив біля магазину в м. Рівне та побачив, що горить світло. Він потягнув двері, відкривши їх та зайшов всередину, при цьому забрав гроші та пішов,після чого поїхав до готелю та ліг спати. Частину грошей витратив за завдану шкоду у зв`язку з пошкодженням телевізора в готелі, а іншу частину грошових коштів добровільно без примусу видав працівникам поліції. В обід прокинувся та його знайшли працівники поліції в готельному номері.. У вчиненому щиро кається, вину визнає повністю, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання на з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Претензій морального, чи матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, оскільки шкода йому відшкодована у повному обсязі. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності його позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано вірно, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного,який має молодий вік, раніше судимий, не працює, не одружений.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання останнього є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Так, судом також враховується надана потерпілим ОСОБА_7 нотаріально завірена заява щодо відшкодування обвинуваченим майнової та матеріальної шкоди в сумі 35 000 грн. і що останній в подальшому не має претензій матеріального, чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи і даних про особу винного, усвідомлення ним протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових його злочинів, призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Положеннями ст. 75 КК передбачено, що в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема у справі Довженко проти України ) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, а саме - до 08 липня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у видітримання під вартою скасувати, звільнивши його в залі суду.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2024 року по справі 569/22629/24 (1-кс/569/8630/24, 569/22629/24 (1-кс/569/8687/24) підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`ятироків позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки на період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2024 року по справі 569/22629/24 (1-кс/569/8630/24) на мобільний телефон марки «SAMSUNG» жовтого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , що упакований до спеціального пакету Національна поліція України №KIV4101391; паперовий конверт з надписом «10к» та відкритку чорного кольору з надписом «ЦЕ ТОБІ», що упаковані до спеціального пакету Національна поліція України №KIV4101357; грошові кошти в розмірі 2005 гривень, що упаковані до спеціального пакету Національна поліція України №KIV4101356, які вилучені в ході проведення огляду від 19.11.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , у квартирно-готельному комплексі «NIRVANA», кімната №1 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2024 року по справі 569/22629/24 (1-кс/569/8687/24)на чоловічі кросівки, чорного кольору, марки «PUMA», які вилучені 21.11.2024 року в ході огляду місця події, за адресою м. Рівне, вул. Шкільна, 1, в громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 9550,8 грн.

Речові докази: серцевина замка від вхідних дверей із ключем (а.с.37-38) - знищити.

Роздруківка звіту облікової програми (а.с.81)- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Оптичний диск (а.с.102) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Оптичний диск (а.с.114) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

5 слідів пальців рук (а.с. 216-217) - знищити.

Дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 216-217) - знищити.

Сліди низу взуття (а.с. 246-247) - знищити.

Оптичний диск (а.с.272) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Флеш носій (а.с. 56)- залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вирокувручаєтьсянегайнопісля його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1