УХВАЛА

Іменем України

13.06.2025 Справа №607/12017/25 Провадження №1-кс/607/3393/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ревуца Словацької Республіки, громадянина Словацької Республіки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

12.06.2025 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що приблизно в кінці 2023 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, при невстановлених обставинах невстановлена на даний час особа звернулася до ОСОБА_6 за допомогою в організації вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що ОСОБА_9 погодився.

Вступивши у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідування особою пособник ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання допомоги в організації вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , при невстановлених обставинах та у невстановлений час запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, за грошову винагороду здійснити умисне замовне вбивство ОСОБА_8 , на що ОСОБА_10 погодився. Після цього пособник ОСОБА_9 передав виконавцю ОСОБА_10 частину раніше обумовленої суми грошових коштів.

Надалі виконавець злочину ОСОБА_10 в період з грудня 2023 року до квітня 2024 року з метою підготовки до вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 з певною періодичністю відвідував м. Тернопіль, де здійснював спостереження за потерпілим з метою встановлення розкладу, графіку переміщення та розпорядку його дня.

Після цього ОСОБА_10 15.03.2023 з метою створення належних умов для вчинення злочину, полегшення спостереження та вивчення повсякденних маршрутів переміщень потерпілого ОСОБА_8 та приховування вчинюваного злочину, перебуваючи на автостоянці поблизу ТЦ «Golden Ring», що на вул. 15 Квітня, 1Е, м. Тернопіль, придбав у громадянина ОСОБА_11 за грошову суму 300 доларів США та 2000 гривень автомобіль «ВАЗ-21011», червоного кольору, 1977 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 . При цьому з метою запобігання викриття його особи перереєстрацію придбаного транспортного засобу у встановленому порядку ОСОБА_10 не здійснив.

З метою виконання замовлення, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_12 , та отримання за це обумовленої грошової винагороди ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених обставин придбав у невстановленої слідством особи короткоствольну, нарізну, вогнепальну зброю, а саме перероблений саморобним способом пістолет калібру 9х18 мм, із пристрою «ПМР» калібру 9 мм Р.А., за номером « НОМЕР_2 », з набоями, а також пристрій безшумної й безполум`яної стрільби (глушник), що виготовлений саморобним способом, які він зберігав без передбаченого законом дозволу.

19.04.2024 приблизно о 21 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Тернополі та пересуваючись автомобілем «ВАЗ-21011» червоного кольору, 1977 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до місця проживання потерпілого ОСОБА_8 за адресою його проживання на АДРЕСА_2 .

Залишивши автомобіль неподалік помешкання потерпілого, будучи обізнаним, що ОСОБА_8 згодом повинен приїхати до місця свого проживання, ОСОБА_10 , взявши із собою заздалегідь придбаний пістолет із глушником та бойові припаси до нього, вивчивши обстановку місця події, заховався у лісопосадці, що навпроти домоволодіння потерпілого, де і очікував його приїзду.

Так, 19.04.2024 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_10 , переконавшись, що до воріт домогосподарства, що на АДРЕСА_2 , на автомобілі марки «Porsche Cayene», державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору під`їхав потерпілий ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вказаним автомобілем керує саме потерпілий, а також те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи з прямим умислом, маючи намір вчинити вбивство на замовлення з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь підготовлену та невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю, підійшов до вказаного автомобіля та здійснив ряд пострілів через автомобільне скло передніх пасажирських (правих) дверей в потерпілого ОСОБА_8 та спричинив йому такі тілесні ушкодження:

- сліпе поранення верхньої третини правого плеча з вхідною раною на його задній поверхні та рановим каналом, спрямованим відносно площин тіла справа наліво і зверху вниз; відкритим багатоуламковим переломом середньої третини діафізу (тіла) плечової кістки по ходу ранового каналу та наявністю в кінці його металевого стороннього тіла «округлої форми розміром до 1,2 см»;

- наскрізне поранення ділянки правого промене-зап`ясткового суглобу та кисті з наявністю двох ран - у нижній третині правого передпліччя по зовнішній поверхні в проекції промене-зап`ясткового суглобу та на долонній поверхні кисті в проекції V п`ястної кістки, з`єднаних рановим каналом, спрямованим зверху вниз і справа наліво, та відкритим уламковим переломом V п`ястної кістки;

- наскрізне поранення середньої третини лівого передпліччя з наявністю двох ран - на передній поверхні та на протилежній («тильній») на 2 см нижче попередньої, з`єднаних рановим каналом, спрямованим справа наліво і зверху вниз та відкритим уламковим переломом ліктьової кістки у середній третині.

Таким чином ОСОБА_10 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки своєчасним наданням медичної допомоги вдалось запобігти смерті потерпілого ОСОБА_8 та госпіталізувати його до медичного закладу.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

08.10.2024 в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.10.2024 ОСОБА_9 оголошений у розшук, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене.

12.06.2025 оголошений міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий зазначив, що на даний час виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, зважаючи на те, що на даний час ОСОБА_9 вже переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого оголошений у міжнародний розшук, слідчий просить обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 12.06.2025 ОСОБА_9 оголошений у міжнародний розшук.

З урахуванням викладеного слідча суддя вважає доведеною наявність обставин, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, та можливість розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, СУ ГУНП в Тернопільській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Частиною 1 ст. 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Так, з доданого до клопотання протоколу допиту свідка від 09.10.2025 вбачається, що у межах даного кримінального провадження здійснювався допит свідка ОСОБА_13 , під час якого останній повідомив, що чоловік його дочки ОСОБА_9 з 2022 року відсутній за місцем свого проживання.

Також з витягу Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_9 04.12.2023 виїхав за межі території України.

З урахуванням викладеного 08.10.2024 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим в ОВС ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_14 складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 вручене члену його сім`ї, а саме батькові його дружини - ОСОБА_13 , що підтверджується проставленим ним підписом.

Указане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, чим виконав вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 135 КПК України.

Зважаючи на правила ст. 42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел. Разом з тим слідча суддя зазначає, що набуття процесуального статусу підозрюваного пов`язується не з самим фактом обізнаності особи про наявне щодо неї досудове розслідування, а з діями, які відповідно до кримінального процесуального закону має вчинити слідчий, прокурор. У даному випадку вжитих стороною обвинувачення заходів достатньо для того, щоб приписи закону стосовно належного повідомлення особі про підозру вважалися такими, що виконані з достатньою ретельністю.

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_9 набув у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 процесуальний статус підозрюваного, а відтак слідча суддя може вирішувати питання про обрання запобіжного заходу.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.08.2024; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 24.04.2024, 28.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 13.05.2024; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/120-24/6532-ВЗ від 04.06.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.10.2024; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2024; протоколи огляду місця події від 20.04.2024, 26.04.2024; висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 491 від 16.08.2024; висновки експерта за результатами проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/120-24/5843-БЛ від 21.05.2024, № СЕ-19/120-24/8220-БЛ від 23.07.2024.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній перебуває за межами території України та на даний час вже переховується від органів досудового розслідування. Більше того постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 12.06.2025 ОСОБА_9 оголошений у міжнародний розшук, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний знову може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Так само ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що станом на даний час орган досудового розслідування ще не відшукав усі речі чи документи, які можуть мати доказове значення та надати можливість встановити інших співучасників інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Відтак, перебуваючи не в умовах тримання під вартою підозрюваний може безперешкодно знищити, сховати або спотворити такі речі чи документи з метою перешкодити органу досудового розслідування встановити усі обставини своєї протиправної діяльності.

Щодо ризику впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб як особисто, так і через третіх осіб. Також підозрюваний особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ним показань чи надання показань в його користь.

Також слідча суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеним стороною обвинувачення, оскільки підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на затягування досудового розслідування.

Так само слідча суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може вчиняти інше кримінальне правопорушення є доведеним стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із позбавленням життя людини. Таке кримінальне правопорушення вчинялось у довготривалий проміжок часу шляхом ретельної підготовки та планування, що свідчить про стійкість протиправної поведінки підозрюваного та вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваним нових аналогічних злочинів.

Ураховуючи викладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідча суддя вважає, що обрання до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Крім того, сторона захисту не надала беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідча суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому положеннями ч. 4 ст. 197 КПК України встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також згідно абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин слідча суддя доходить висновку, що в даному кримінальному провадженні існують підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 379, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_16 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000494 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, задовольнити повністю.

Обрати підозрюваному ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід має бути розглянуте слідчим суддею після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1