Справа № 175/4928/25
Провадження № 1-кп/175/636/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисника: адвоката ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003616 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карла Маркса Великоновоселківського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого механізатором АПК «Інвест», маючого професійно-технічну освіту, одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і дотепер.

Так, у не встановлені під час досудового розслідування час і дату, але не пізніше середини листопада 2024 року, обвинувачений ОСОБА_7 , який є громадянином України, знаходячись в с-щі Комишуваха м. Краматорська Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, з особистих мотивів, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації території України, добровільно погодився надавати допомогу представнику іноземної організації спеціальної служби ФСБ Російської Федерації ОСОБА_8 ..

В середині листопада 2024 року, більш точні час і дата під час досудового розслідування не встановлені, обвинувачений ОСОБА_7 , який є громадянином України, знаходячись в с-щі Комишуваха м. Краматорська Донецької області, використовуючи власну сторінку соціально орієнтованої мережі «Одноклассники» ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ім`я користувача « ОСОБА_9 »), встановив зв`язок з представником спеціальної служби Російської Федерації військовослужбовцем ОСОБА_8 та під час подальшого спілкування з нею почав ініціативно надавати їй інформацію про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворень відповідно до законів України військових формувань, що розміщені на території Краматорського району Донецької області, з метою надання допомоги проведенні підривної діяльності проти України.

У період з 14 грудня 2024 року по 17 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_7 , який є громадянином України, діючи з умислом, спрямованим на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, знаходячись в с-щі Комишуваха м. Краматорська Донецької області, за допомогою власного облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ім`я користувача « ОСОБА_9 »), шляхом надсилання текстових повідомлень користувачу облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» ІНФОРМАЦІЯ_4 (ім`я користувача « ОСОБА_10 »), який є представником спеціальної служби Російської Федерації військовослужбовцем ФСБ РФ ОСОБА_8 , передав їй інформацію про місця розташування особового складу Сил оборони України, а саме:

14 грудня 2024 року, в період часу з 17 години 06 хвилин по 19 годину 31 хвилину, про розташування особового складу Сил оборони України у районі північної околиці с. Старорайське Краматорського району Донецької області, поблизу ділянки за географічними координатами 48.612738, 37.440275; у районі ЗОШ № 4 в АДРЕСА_2 (вул. Трояндова в м. Дружківка Донецької області); у будівлі в м. Дружківка Донецької області за географічними координатами 48.648796, 37.548428;

15 грудня 2024 року, в період часу з 14 години 22 хвилини по 17 годину 06 хвилин, про розташування особового складу Сил оборони України у будівлі в м. Дружківка Донецької області за географічними координатами 48.608932, 37.514518; у лісовому масиві поблизу АДРЕСА_3 , поблизу ділянки за географічним координатами 48.667310, 37.458639;

17 січня 2025 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, про розташування особового складу Сил оборони України на околиці с-ща Комишуваха в м. Краматорську Донецької області за географічними координатами 48.637070, 37.452587.

Поширення вказаної вище інформації представникам іноземної держави безумовно впливає на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, державну, економічну чи інформаційну безпеку України, така інформація використовується в проведенні підривної діяльності проти України. Відповідна інформація у відкритому доступі не поширювалась та не розміщувалась.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_11 , який є громадянином України, діючи умисно, з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності й недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, у період з 14 грудня 2024 року по 17 січня 2025 року надавав представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, у не встановлені під час досудового розслідування час і дату, але не пізніше 27 січня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись поблизу с-ща Комишуваха в м. Краматорську Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом знахідки на землі, два магазини до автомата системи Калашникова, що споряджені 60 патронами калібру 5,45 мм, які є бойовими припасами, які переніс за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав до 08 години 25 хвилин 27 січня 2025 року, коли працівниками поліції при проведенні обшуку за вказаною вище адресою у господарському приміщенні було виявлено та вилучено два магазини до автомата системи Калашникова, що споряджені 60 патронами калібру 5,45 мм, які є бойовими припасами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання, придбання бойових приписів без передбаченого законом дозволу.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_13 вказаних вище кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєні ці кримінальні правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 офіційно працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким і особливо тяжким злочинами, один з яких посягає на основи національної безпеки України, що є найбільш суспільно небезпечним посяганням, цей злочин вчинений в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідними санкціями статті (частиною статті), з конфіскацією майна, із подальшим застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалою суду був продовжений. При цьому жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України. При цьому питання щодо скасування арешту майна, яке є власністю засудженого та підлягає конфіскації у зв`язку із застосуванням такого кримінального покарання, суд не вирішує відповідно до положень. 4 ст. 174 КПК України, оскільки судом призначається покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період часу з 27 січня 2025 року по день набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8а», моделі «М1908С3КG», серійний номер НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9с», моделі «М2006С3MNG», серійний номер НОМЕР_4 , imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_7 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів слідчого відділу 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) Головного управління Служби безпеки України у Донецькій та Луганській областях згідно з квитанцією № 284, примусово безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації згідно з ст.ст. 96-1, 96-2 КК України; предмет циліндричної форми зеленого кольору, схожий на ручку від ручної кумулятивної гранати із маркуванням «15» та «46-79», два магазини до автомата системи Калашникова, що споряджені 60 патронами калібру 5,45 мм, із маркуванням «270/88» 32 штуки, «3/89» 9 штук, «3/84» 7 штук, «17/84» 9 штук, «60/93» 3 штуки, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів слідчого відділу 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) Головного управління Служби безпеки України у Донецькій та Луганській областях згідно з квитанцією № 284, знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривня 70 копійок.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0003616 від 18 грудня 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча:

Судді: