Номер провадження: 11-кп/813/1419/25
Справа № 495/194/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2025 року у кримінальному провадженні №0000349 від 17.05.2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський, громадянин України, освіта середня, одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та йому призначене покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому визначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Вироком суду вирішено долю речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому що, він будучи достовірно обізнаним про проведення на території України загальної мобілізації, з метою безперешкодного пересування територією України, в тому числі через блокпости де здійснюється перевірка військово - облікових документів, вирішив самостійно виготовити підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на своє ім`я, з метою їх подальшого використання.

З цією метою, на початку квітня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації власного протиправного умислу, використовуючи власний мобільний пристрій обладнаний сім картою з абонентським номером НОМЕР_1 , відшукав у мережі інтернет оголошення з невстановленим в ході досудового розслідування контактним номером телефону про продаж за грошові кошти у розмірі 5000 гривень кліше з відображенням на них: круглої гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 та прямокутного штампу «ВЗЯТО на військовий облік» військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний пристрій, зателефонував невстановленій в ході досудового розслідування особі на невстановлений під час досудового розслідування номер телефону та домовився з останньою про особисту зустріч з метою придбання вищевказаних кліше.

Надалі, ОСОБА_8 , зустрівся з вищевказаною невстановленою особою біля будинку №30-А по вул. Козацька у м. Білгород-Дністровський Одеської області, якій надав 5000 гривень та отримав від неї вищевказані кліше.

В подальшому, на початку квітня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи власні стаціонарний комп`ютер, принтер з струменевим способом друку, письмове приладдя, вищевказані придбані кліше, папір, виготовив завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 12.04.2024 року та довідку військово-лікарської комісії № 69 від 12.04.2024 року, які заповнені на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , 16.05.2024, приблизно об 11 год 19 хв, перебуваючи на пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса- Рені, 51 км., діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що документи є підробленими, оскільки самостійно їх виготовив та відповідно до вимог ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та в порядку визначеному «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, не проходив обов`язковий медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , пред`явив працівнику Державної прикордонної служби України ОСОБА_10 підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 12.04.2024 року та довідку військово-лікарської комісії № 69 від 12.04.2024 року, нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнені на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби, тобто використав завідомо підроблені документи.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення посвідчення та іншого офіційного документу, який видається установою і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також ч.4 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень та кваліфікацію його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині прокурор просить вирок залишити без змін.

Прокурор вказує, що вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні обмежувальних заходів, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, які застосовуються до осіб, у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду, що фактично унеможливлює понесення останнім справедливого покарання, не створює умов для його виправлення, а також нівелюється мета покарання, передбаченого ст.59-1 КК України - застосування до засудженого наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, виконання яких покладається на відповідні органи пробації.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.ст. 370, 373 КПК України регламентують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, ніким не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вони не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування судом першої інстанції вимог кримінального закону при призначенні покарання є обґрунтованими, з урахуванням наступного.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , місцевий суд врахував характеризуючи данні про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України покарання з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Проте, такий принцип призначення місцевим судом покарання не ґрунтується на вимогах кримінального закону, оскільки відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до приписів ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 59-1 КК України, пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги закону, припустився помилки та призначивши обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, не застосував передбачені ч.2 ст.59-1 КПК України обов`язки щодо обвинуваченого тане мотивував свого рішення в цій частині.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Положеннями закріпленими в ст. 409 КПК регламентовано підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Апеляційний суд враховує, що покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 наглядових та соціально-виховних заходів, які передбачені положеннями ч. 2 ст. 59-1 КК України, має важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, слід констатувати, що місцевим судом при призначенні покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано наглядові та соціально-виховні заходи, що застосовуються до осіб, яким призначено покарання у виді пробаційного нагляду, які передбачені положеннями ч. 2 ст. 59-1 КК України, а тому доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення є обґрунтованими.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», у разі коли в апеляційній скарзі ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого шляхом призначення йому більш суворого покарання, то у разі задоволення апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції скасовується та ухвалюється новий вирок.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.409, п.1 ч.1 ст.413, ст.414 КПК, в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом у цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 421, 424, 426, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2025 року в кримінальному провадженні №0000349 від 17.05.2024 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

Копії вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4