Номер провадження:1-кс/521/2578/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2025 року м. Одеса
В клопотанні слідчий зазначає, що заступник начальника Одеської митниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заступник начальника ВМО №6 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у злочинній змові із представниками суб`єктів зовнішньо-економічної діяльності, а саме громадянами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сприяють останнім в незаконному заволодінні товарами, що зберігаються у складських приміщеннях підрозділів Одеської митниці.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за сприяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюють підміну високоліквідних товарів, вилучених раніше митними підрозділами у справах про порушення митних правил та які зберігаються у складських приміщеннях підрозділів Одеської митниці під митним контролем, на неліквідні товари низької якості. Отримані незаконним шляхом товари в подальшому реалізовуються ОСОБА_9 через мережу торгових точок промислового ринку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та торгівельного центру «АЛСУ».
Так, 09.07.2025 в період часу з 13:51 год. до 14:42 год. слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone», в корпусі білого кольору, ІМЕI (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_3 , що перебував в особистому користуванні у ОСОБА_6 .
Постановою слідчого від 09.07.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
З метою забезпечення збереження вилученого майна, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність в арешті майна та слідчий у своєму клопотання просить накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту просила розгляд клопотання здійснити за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 09.07.2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 : мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі білого кольору, ІМЕI (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_3 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1