04.09.25
Справа № 635/5208/25
Провадження по справі №1-кс/635/1588/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000051 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000051 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНІІ в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, в супереч вимогам чинного законодавства, ігноруючи порядок виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та голографічних захисних елементів, маючи прямий протиправний умисел, з метою отримання грошової вигоди, за невстановлених обставин придбали друкарське приладдя, пристрій для друку ТМ «Sack LCX3», сіро-синього кольору, пристрій для друку ТМ «Bizhub Pro 951» (Model DF-616, серійний номер A10TF012R0006866, сірого кольору), яке перевезли та встановили за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , друкарське приладдя та приладдя для фасування та виготовлення, а саме пристрій для друку «Roland200», пристрій для нарізання паперу «WohleNberg MCS-2TV», пристрій для відтиску голограм, пристрій для друку «bizhubPro 1051», пакувальний пристрій, топографічний прес, яке перевезли та встановили за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , та спеціальні витратні матеріали для виготовлення підроблених марок акцизного податку та голографічних елементів.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи на території домоволодінь за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де вони встановили друкарське приладдя та приладдя для фасування, виготовлення марок акцизного податку, голографічних елементів та зберігали спеціальні витратні матеріали, виготовили за допомогою нього марки акцизного податку та голографічні елементи, тобто підроблені марки акцизного податку, які не відповідають встановленим вимогам чинного законодавства та Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 27 грудня 2010 року №1251 та почали їх зберігали на території вище вказаних домоволодінь, з метою подальшого збуту на території України в особливо великому розмірі.

Так, 10 липня 2025 року, в період часу з 09 години 46 хвилин по 20 годину 50 хвилин слідчими СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області, було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: картонні коробки з вмістом аркушів паперу А4 із зображеннями марок акцизного податку рожевого кольору на кожному аркуші, на яких зображений герб України та позначка АВ ВП з іншого боку, в кількості 26 штук, коробки з марками акцизного податку біло-зеленого кольору, без голографічних елементів, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «20 02/21, 25,592 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 13 штук, по 100000 марок акцизного податку в кожній, коробку з марками акцизного податку біло-зеленого кольору, без голографічних елементів, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «20 05/20, 25,592 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 1 штуки, з марками акцизного податку в кількості 45000 штук в середині, коробку з марками акцизного податку біло-зеленого кольору, без голографічних елементів, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «20 11/20, 25,592 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 1 штуки, з марками акцизного податку в кількості 37500 штук в середині, полімерні листи з нашаруванням фарби чорного кольору у вигляді марок акцизного податку з позначенням «АВ ЛГП» в кількості 16 штук, полімерні листи з нашаруванням фарби чорного кольору у вигляді марок акцизного податку з позначенням «Тютюнові вироби» в кількості 3 штук, полімерні листи з нашаруванням фарби чорного кольору у вигляді марок акцизного податку з позначенням «Україна» в кількості 3 штук, полімерні листи з нашаруванням фарби чорного кольору у вигляді марок акцизного податку з позначенням у вигляді гербу України в кількості 1 штуки, полімерні листи з нашаруванням фарби чорного кольору у вигляді марок акцизного податку в кількості 6 штук, коробку з вмістом рулонів з голографічними зображеннями в кількості 6 штук, по 10 рулонів в кожній, пристрій для друку ТМ «Sack LCX3», сіро-синього кольору, пристрій для друку ТМ «Bizhub Pro 951» ( Model DF-616, серійний номер A10TF012R0006866, сірого кольору).

Крім того, 10 липня 2025 року, в період часу з 21 години 46 хвилин по 04 годину 21 хвилину 11 липня 2025 року старшим слідчими СВ ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області, було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: коробки з марками акцизного податку фіолетово-блакитного кольору, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «11 04/24, 26,662 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 21 штуки, загалом 2030236 марок акцизного податку в середині, коробки з марками акцизного податку фіолетово-блакитного кольору, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «11 04/24, 13,331 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 6 штук, загальною кількістю 592500 марок акцизного податку в середині, коробка з марками акцизного податку фіолетово-блакитного кольору, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «11 04/24, 5,332 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 3 штук, по 100000 марок акцизного податку в середині, коробку з марками акцизного податку фіолетово-зеленого кольору, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «12/23, 26,662 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 5 штук, загалом 389000 марок акцизного податку в середині, коробку з рулонами плівки з голографічним зображенням в кількості 1 штука, з рулонами в кількості 37 штук, коробку з марками акцизного податку різнокольоровими, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «20 11/23, 26,662 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 3 штук, загалом 205000 марок акцизного податку в середині, коробки з марками акцизного податку фіолетово-блакитного кольору, з голографічними елементами, із зображенням герба України, штрих-коду, написів «10/23, 13,331 грн», номеру партії , номеру марки акцизного податку, в кількості 2 штук, 98000 марок акцизного податку в середині; та друкарське приладдя та приладдя для фасування та виготовлення, пристрій для друку «Roland200», пристрій для нарізання паперу «WohleNberg MCS-2TV», пристрій для відтиску голограм, пристрій для друку «bizhubPro 1051», пакувальний пристрій, топографічний прес.

Загалом у ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 4997252 підроблених марок акцизного податку, враховуючи Постанову Кабінету міністрів України «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 27 грудня 2010 року №1251 та розмір плати за одну марку для алкогольних напоїв в розмірі 0,3537 гривні, орієнтовною загальною вартістю - 1767528,0324 гривень, що у чотириста і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

11 липня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуку від 10 липня 2025 року, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами в своїй сукупності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2025 року та визначено розмір застави в сумі 908400,00 гривень.

Постановою керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 від 03 вересня 2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 11 жовтня 2025 року.

Строк вказаного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 спливає 07 вересня 2025 року.

Водночас ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, продовжують існувати. Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_3 є громадянином Турецької республіки, документи на право проживання на території України у нього відсутні, тому він може вільно перетнути державний кордон, а тому знаходячись на волі, ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, достатніми є підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_3 може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, шляхом застосування відносно них методів залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні. Оскільки повне коло свідків ще встановлюється та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, схиляючи їх надати неправдиві свідчення.

Крім того, достатніми є підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 на даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, що свідчить про наявність можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень та його соціальну небезпечність.Крім того, ОСОБА_3 раніше судимий вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26 червня 2014 року за ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі стоком на п`ять років з конфіскацією майна.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особи підозрюваного, слідчий зазначає про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання про продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави та привів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити в задоволенні зазначеного клопотання, в разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив про зменшення розміру застави, визначеного ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2025 року. Захисник посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_3 на даний час об`єктивно позбавлений можливості сплатити заставу в розмірі, визначеному ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2025 року, оскільки він є особою з невеликим достатком, яка не працює, не має постійного заробітку, немає будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

Адвокат зазначає, що слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Крім того, зазначив, що пред`явлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України є необґрунтованою.

Захисник зазначає, що ОСОБА_3 не має жодних намірів переховуватися від органу досудового слідства чи суду. Підозрюваний частково визнає свою вину, надає викривальні покази на організатора злочинного бізнесу і хоча ОСОБА_3 не має тісних соціальних зв`язків на території України, він своєю поведінкою доказав, що не має намірів заважати органу досудового розслідування проводити слідчі дії.

Захисник звертає увагу, що посилання слідчого на наявність ризику впливу на свідків є необґрунтованим та надуманим, при ознайомленні з матеріалами справи встановлено, що окрім трьох підозрюваних та понятих, присутніх під час обшуку, свідків більше немає, а відповідно і чинити тиск немає на кого.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення на думку захисту, носить лише формальний характер.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 в межах строку досудового розслідування, з огляду на наступне.

Так, відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

11 липня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідно до вимог п.п.4,5 ч.1 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів цього клопотання об`єктивно вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.199 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується відомостями, які містяться у протоколі огляду магнітного носія від 04 липня 2025 року, протоколі обшуку від 10 липня 2025 року, описі речей, які були вилучені в ході проведення обшуку, зауваженні до протоколу обшуку від 10 липня 2025 року, протоколі обшуку від 10 липня 2025 року, описі речей, які були вилучені в ході проведення обшуку, протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 11 липня 2025 року, стенограмі до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 11 липня 2025 року, протоколах огляду речей від 23 липня 2025 року, протоколі огляду речей від 04 серпня 2025 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 09 серпня 2025 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 09 серпня 2025 року, протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 18 серпня 2025 року, стенограмі до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 17 серпня 2025 року, протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_9 , стенограмі до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 17 серпня 2025 року, протоколі додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 19 серпня 2025 року.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали клопотання об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах клопотання докази формують внутрішнє переконання, в тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання захисника про неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_3 до інкримінованого правопорушення, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій.

Відтак, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, який відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також ту обставину, що підозрюваний є громадянином Турецької республіки,документів на право проживання на території України не має, а тому може вільно перетнути кордон, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за ч.3 ст.199 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_3 , у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, ОСОБА_3 є громадянином іншої держави, а тому має право на перетин державного кордону навіть під час дії воєнного стану.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_3 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, слідчий суддя погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, відтак останній може здійснювати вплив на свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Зазначене вказує на продовження існувати ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує зміст підозри, обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не працює, не має законного джерела доходів, немає будь-якого рухомого чи нерухомого майна на території України, раніше судимий за злочини у сфері господарської діяльності.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо продовження існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Ураховуючи наведене, у слідчого судді є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття підозрюваного під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження захисника про недоведеність існування ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки існування ризиків, в тому числі і втечі від органів досудового розслідування та суду, об`єктивно вбачається з відомостей, наданих слідчим.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

Тому, враховуючи, що на даний час досудове розслідування триває, слідчий суддя вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 38 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 жовтня 2024 року включно, таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, слідчий суддя вважає, що визначена 12 липня 2025 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області сума застави ОСОБА_3 у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400,00 гривень, з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, відповідає вимогам, встановленим ч. 4 ст. 182 КПК України.

За правилами ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2025 року убачається, що розмір застави щодо підозрюваного визначений у передбачених пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах. При прийнятті рішення щодо застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави судом було враховано обставини, передбачені статтею 178, ч. 4 ст. 182 КПК України.

Стороною захисту під час судового розгляду не наведено аргументів, що свідчать про те, що обставини, які були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про визначення розміру застави, об`єктивно змінилися, що обумовлює необхідність зменшення розміру застави.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що підстав для зменшення підозрюваному ОСОБА_3 розміру застави немає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000051 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 38 днів - до 11 жовтня 2025 року включно, із раніше визначеним розміром застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин кримінальних правопорушень.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Встановити строк дії ухвали до 11 жовтня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1