05.05.2025 Справа № 940/724/25
Провадження по справі № 1-кс/940/123/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , особи, у якої вилучено майно ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000044 від 23.04.2025 за ознаками кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,-

встановив:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, погодженим начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: сітку розміром 2,5х2,5 м. в кількості 1 шт. та саморобний пристрій для ловлі риби з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, можливості розпорядження та користування.

У судовому засіданні дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.

В судове засідання прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання.

Враховуючи приписи статті 174 КПК України неявка сторін повідомлених належним чином не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення дізнавача сектору дізнання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000044 від 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2025 року близько 23 год. 50 хвилин в с. Кашперівка Білоцерківського району Київської області на березі р. Роська виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив незаконний водний добувний промисел, а саме незаконно виловив рибу виду «Карась» в кількості 43 шт., чим спричинив істотну шкоду.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, старшим дізнавачем СД ВП № 3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 23.04.2025 в період часу з 00:25 год. по 00:55 год. проведено огляд місця події, а саме на березі річки Роська поза межами с. Кашперівка Білоцерківського району Київської області (координати 49.4284612 29.6815318), в ході якого на вказаній території виявлено та вилучено:сітку розміром 2,5х2,5 м. в кількості 1 шт., саморобний пристрій для ловлі риби, який являє собою 5 дерев`яних палок, скріплених між собою металевою хрестовиною в кількості 1 шт., та свіжу рибу «Карась» в кількості 43 шт.

Сітку розміром 2,5х2,5 м. в кількості 1 шт, саморобний пристрій для ловлі риби, який являє собою 5 дерев`яних палок, скріплених між собою металевою хрестовиною в кількості 1 шт. відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000044 від 23.04.2025, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.04.2025.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання про арешт майна, на переконання слідчого судді, клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно, а саме сітка розміром 2,5х2,5 м. в кількості 1 шт., саморобний пристрій для ловлі риби, на які просить накласти арешт дізнавач, відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав вважати, що в подальшому зазначені речові докази можуть мати доказове значення під час досудового розслідування, тому з метою запобігання можливого пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Незастосування в цьому конкретному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення речових доказів і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 131-132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти в межах кримінального провадження № 0000044 від 23.04.2025 арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: сітку розміром 2,5х2,5 м. в кількості 1 шт. та саморобний пристрій для ловлі риби з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, можливості розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7