Єдиний унікальний номер №333/2289/25
Провадження №1-кс/333/1617/25
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 до суду звернувся старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 спільно з співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагали та отримали від громадянина ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 дол. США за зняття останнього з розшуку як особу яка підлягає мобілізації та яка не з`явилась до ТЦК та СП за повісткою.

Так, ОСОБА_4 , будучи адвокатом, при спілкуванні зі ОСОБА_5 , повідомив останньому, що його оголошено у розшук як особу яка ухиляється від мобілізації та повідомив, що у нього є зв`язки зі співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому ОСОБА_4 повідомив, що у ОСОБА_5 обмаль часу, однак передавши йому 1000 дол. США ОСОБА_4 домовиться про зняття ОСОБА_5 з розшуку.

В подальшому, 07.02.2025 отримавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 дол. США, ОСОБА_4 повідомив, що оскільки грошові кошти він отримав надто пізно, для зняття з ОСОБА_5 з розшуку йому додатково необхідно передати 300 дол. США.

В подальшому 14.02.2025 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що останнього знято з розшуку як особу яка ухиляється від мобілізації по надіслав номер банківської карти на яку необхідно перевести додаткові 300 дол. США, що ОСОБА_5 і зробив.

З метою зняття ОСОБА_5 з розшуку співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення №328 від 11.02.2025 року за ст. 210-1 КУпАП. Разом з тим відповідно до «Книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутні записи, щодо відвідування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 11.02.2025.

В ході подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження оглядом речей та документів вилучених під час обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено ознаки підробки документів. Та наявні підстави вважати, що вказані документи заповнювались старшим офіцером фельдзв`язку відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

На підставі викладеного на теперішній час у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні почеркознавчих експертиз з метою встановлення особи якому було складено протокол про адміністративне правопорушення №328 від 11.02.2025 року за ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, враховуючи, що іншими способами виявити та дослідити обставини кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для встановлення істини не можливо, з метою перевірки вказаної інформації, виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до документів електронних носіїв інформації.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про слухання клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 31.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження №0001008).

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 38, 91 КПК України на орган досудового розслідування покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню, і тим самим забезпечення ефективного досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому вимогами КПК. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених вимогами КПК.

Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 5 ч. 2ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно п. 1 ч. 3, ч. 4, 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З положень ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З урахуванням зазначених положень процесуального законодавства, судом було встановлено, що документи, до яких просить доступ слідчий не є такими, до яких заборонений доступ, згідно зі ст. 161 КПК, не становлять собою і не включають документів, які містять охоронювану законом таємницю, перелік якої наведений у ст. 162 КПК.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, про необхідність отримання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з метою вилучення оригіналів документів (у кількості не менше 10).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке погоджене із прокурором задовольнити.

2. Надати тимчасовий доступ слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 № 0001008 від 31 січня 2025, на проведення тимчасового доступу до речей та документів які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з метою вилучення оригіналів документів (у кількості не менше 10) у який міститься зразки підпису та почерку старшого офіцера фельдзв`язку ОСОБА_6 .

Ухвала повинна бути виконана протягом одного місяця з дня її винесення.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1