Номер провадження: 1-кп/521/526/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/13552/22 відносно:

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із професійно-технічною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.05.2009 вироком Київського районного суду м. Одеси за ст. ст. 185 ч. 3, 69 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 26.04.2011 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ст. ст. 186 ч. 2, 156 ч. 2, 70 КК України, призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі;

- 01.06.2018 вироком Київського районного суду м. Одеси за ст. ст. 289 ч. 3, 187 ч. 2, 70 КК України, призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі;

- 31.01.2018 вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України, призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 26.12.2019 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України, призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.04.2022 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 30.05.2024 вироком Приморського районного суду міста Одеси за ч.1 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2022 в денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_12 , проходячи неподалеку від будинку за адресою: м. Одеса, вул. Люстодрфська дорога, 2, побачив потерпілу ОСОБА_13 , яка в цей час розмовляла по мобільному телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, раптово виниклий на місці події, який був спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_13 , будучи обізнаним про введення в Україні воєнного стану, який був оголошений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ і який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, підійшов зі спини впритул до потерпілої та, привернувши її увагу торканням плеча своєю долонею, шляхом ривку, вихопив з руки ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Хіаомі Росо ХЗ Pro 256Gb Metal Bronze Global Version», в який була вставлена сім картка мобільного оператора «Київстар».

Заволодівши зазначеним способом майном ОСОБА_13 , ОСОБА_12 втік із місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 8 324 гривень 66 копійок.

Крім того, 06.08.2022 о 15 годині 26 хвилині, проходячи біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 46 С, побачив потерпілу ОСОБА_14 , яка в цей час розмовляла по мобільному телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, раптово виниклий на місці події, який був спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_14 , будучи обізнаним про введення в Україні воєнного стану, який був оголошений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ і який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, шляхом ривку, вихопив у ОСОБА_14 з правої руки мобільний телефон марки «Хіаомі моделі Redmi Note 10 Pro 6/128Gb Onyx Gray» із сім карткою мобільного оператора «Vodafone».

Заволодівши зазначеним способом майном ОСОБА_14 , ОСОБА_12 втік із місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 8 166 гривень 66 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що25.04.2022 року він звільнився з місця позбавлення волі після чого проживав по АДРЕСА_2 та працював неофіційно на будівництві. У цей час він познайомився з дівчиною з якою вони стали проживати разом. Призвище цієї дівчини ОСОБА_15 . З часом йому стало відомо, що ця дівчина була таємним агентом співробітників поліції. Під час сумісного проживання між ними неодноразово виникали сварки, як правило на побутовому грунті і після чергової сварки вона написала на нього заяву в поліцію з приводу цих двох грабежів. 11.06.2022, тобто в день вчинення злочину, він був на роботі за адресою вул. Степова, 40 і займався шпатлюванням стін з 8 ранку до 6 вечора, із робочого місця він не відлучався. Того дня на вулиці Люстдорфська дорога його не було, потерпіла йому не знайома, він бачив її тільки у відділу поліції і на судовому засіданні.

Із 6 по 9 серпня 2022 року він відпочивав з друзями у с. Холодна Балка на узберіжжі Хаджибейського лиману, всього було біля 9 чоловік. Після того як його затримала поліція, його прямо на місці почали бити, після чого доставили до відділу поліції, де тримали протягом більш доби без протоколу затримання та без адвоката, і продовжували його бити. Після цього його вивезли у бік автовокзалу на вул. Бугаївську та просили конкретно показувати, де та як він вчиняв злочин, хоча до цього в тому районі на Бугаївці він навіть ніколи не був і не знав взагалі той район. Подробиці про вчинення кримінального правопорушення при слідчому експерименті він повідомляв зі слів працівників поліції. Потім його знов привезли до відділу поліції, де продовжили бити. Через півтори доби йому надали адвоката. Ніяких телефонів він нікому не продавав. Він вважає, що кримінальна справа відносно нього була сфальсифікована працівниками Малиновської окружної прокуратури міста Одеси з мотивів помсти за те, що за попереднім вироком суду йому дали умовне покарання, яке не влаштовувало працівників прокуратури. Про його побиття він неодноразово звертався до органів прокуратури і Державного бюро розслідувань, проте ніякої реакції з боку цих відомств не було.

На підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті, судом були досліджені докази, джерелом яких були свідчення потерпілих, свідків, процесуальні документи, висновки судових експертів та речові докази.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що влітку 2022 року, точної дати вона не пам`ятає, приблизно 15 година дня, вона йшла по вул. Водопровідній і розмовляла по мобільному телефону, дійшла до «Червоного хреста» (вул. Люстдорфська дорога). З боку гаражів до неї із заду підійшов чоловік. Вона вирішила обернутись аби подивитись хто йде позаду неї. Коли вона почала обертатися, в цей момент чоловік вихопив з рук мобільний телефон і побіг в бік насипу. Вона побігла за ним. Чоловік забіг на залізничні колії, перетнув їх та розуміючи, що вона за ним буде бігти, він вирішив перелізти через паркан, при цьому, коли перелазив через паркан, він був вимушений повернутись до неї обличчям. Одяг в нього був не яскравий, сам він був худий, середнього зросту, стрижка в нього коротка. Він був одягнутий в штанах чорного кольору. Він зліз з того насипу, побіг на залізничні колії та побіг у бік Олексіївської площі. Поряд проїжджав хлопець на велосипеді, вона його зупинила та попросила про допомогу, після чого з телефону цього хлопця вони зайшли в її аккаунт і остання точка, де її телефон зник це була Олексіївська площа. Потім вона звернулася до відділу поліції. Приблизно через два місяці її викликали до поліції і повідомили, що знайшли телефон. Там вона побачила ОСОБА_16 , якого вона одразу впізнала. Його завели до кабінету і спитали, чи знає він її, на що він відповів, що її пам`ятає, та додав «тільки вона була в іншій сукні». Її шокувало те, що людина це запам`ятала. Взагалі він не заперечував свою участь в її пограбуванні.

Потерпіла ОСОБА_14 в суді пояснила, що вона рухалася по вулиці Бугаївській, тримаючи в руках телефон. До неї підбіг чоловік, вихопив в неї телефон і побіг з ним вздовж залізничної колії. Цього чоловіка вона бачила вже зі спини. Він був вище її, мав темне волосся, щось між середньою та худою статурою, був одягнутий у синю футболку, шорти темного кольору. Вона намагалася його наздогнати, але не змогла. Через деякий час її чоловіку надійшло смс повідомлення, що її номер на зв`язку, потім поліція знайшла її телефон, який вона впізнала по записаним у ньому контактам, які були збережені.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_17 пояснив, що він займається купівлею-продажем мобільних телефонів, діяльність здійснює у своєму магазині. Приблизно о 18 годині, дату він не пам`ятає, до нього у магазин зайшов чоловік та запропонував йому купити в нього телефон, марку якого він не пам`ятає, на що він погодився. Приблизно через два тижні до нього прийшли співробітники поліції. Потім за його участю було проведено впізнання особи за фотознимками, під час якого він впізнав чоловіка, який продав йому телефон.

Свідок ОСОБА_18 в суді повідомив, що в липні чи червні 2022 року, він працював у магазині, який знаходиться на Новощепному ряду, біля ринку «Привоз». До магазину підійшов хлопець та запропонував купити в нього мобільний телефон, на що він погодився. Потім цей телефон, десь через місяць, був проданий військовому. Через деякий час до магазину прийши поліцейські разом із чоловіком і повідомили, що він продав цьому чоловіку викрадений телефон. Він віддав цьому чоловіку гроші, після чого телефон вилучили.

Свідок ОСОБА_19 надав в суді пояснення, відповідно до яких він підтвердив свою участь при проведені слідчих дій у якості понятого у відділі поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. При цьому з боку працівників поліції ніякого тиску, морального чи фізичного, до підозрюваного не було, такого він не бачив. Він був присутнім при розмові підозрюваного з поліцейськими, під час якої він розповідав про те, що викрав декілька телефонів.

Крім показів потерпілих та свідків сторони обвинувачення, судом були досліджені інші докази вчинення ОСОБА_12 інкримінованих злочинів, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.08.2022;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_14 пр вчинене відносно неї кримінальне правопорушення від 06.08.2022;

- протокол огляду місця події від 06.08.2022;

- заява ОСОБА_20 про добровільну видачу відеозапису з камер зовнішнього спостереження за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, 17 «а», від 13.08.2022 з додатком DVD-R диска;

- постанова про визнання предмету речовим доказом та долучення до кримінального провадження від 07.07.2022;

- дві постанови про зняття показань техничних приладів та технічних засобів від 07.08.2022;

- протокол огляду DVD-R диску з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, 17 «а», від 07.08.2022;

- постанова про визнання предмету речовим доказом та долучення до кримінального провадження від 15.08.2022;

- протокол огляду місця події від 10.08.2022;

- заява ОСОБА_17 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Хіаомі Redmi Note 10 Pro 6/128Gb» від 10.08.2022;

- протокол огляду предмету від 10.08.2022;

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 10.08.2022;

- протокол пред`явлення ОСОБА_17 особи для впізнання від 15.08.2022;

- ухвала слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17.08.2022 про накладення арешту на майно;

- протокол пред`явлення ОСОБА_21 особи для впізнання від 15.08.2022;

- заява ОСОБА_21 про добровільну видачу одягу від 15.08.2022;

- протокол огляду предмету (одягу) від 15.08.2022;

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 15.08.2022;

- протокол огляду предмету від 15.08.2022 за участю ОСОБА_21 ;

- протокол слідчого експерименту від 17.08.2022 за участю ОСОБА_12 ;

- висновок судового експерта від 24.08.2022 №СЕ-19/116-22/13304-ТВ;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_13 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення від 18.08.2022;

- протокол пред`явлення ОСОБА_13 особи для впізнання від 18.08.2022;

- протокол пред`явлення ОСОБА_18 особи для впізнання від 18.08.2022;

- заява ОСОБА_22 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Хіаомі Росо ХЗ Pro 256Gb»;

- протокол огляду предмету від 18.08.2022;

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 18.08.2022;

- ухвала слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.08.2022 про накладення арешту на майно;

- висновок судового експерта від 31.08.2022 №СЕ-19/116-22/13718-ТВ.

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Аналізуючи показання потерпілих та свідків обвинувачення, суд визнає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Оцінюючи позицію обвинуваченого, який заперечував вчинення ним злочину при встановлених судом обставинах, суд визнає цю позицію неспроможною. На переконання суду, така позиція обвинуваченого свідчить про нещирість ОСОБА_12 перед судом, розцінює її як намагання ввести суд в оману задля уникнення кримінальної відповідальності.

Проаналізувавши доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_12 , суд не вбачає в них будь яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_12 .

Так, допитаний у суді за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_23 пояснив, що 07.08.2022 року він святкував своє день народження, на якому, серед інших був присутній ОСОБА_24 зі своєю дівчиною. Це відбувалося на Хаджибейському лимані, неподалік села Дачне. ОСОБА_16 приїхав десь в середені дня, це він добре пам`ятає. За день до цього він зустрічався з ОСОБА_16 , він зайшов до нього у гості десь о 12 годині, перебував приблизно до 18 19 години того ж дня.

Надаючи оцінку показам зазначеного свідка сторони захисту, суд ставиться до них критично і не сприймає їх як належний доказ невинуватості обвинуваченого, оскільки вважає, що ці покази суперечать показам самого обвинуваченого, який стверджував, що на дні народження ОСОБА_23 в районі Хаджибейського лимана він перебував з ним саме з 06.08.2022 року та не повідомляв суд про те, що в день вчинення кримінального правопорушення він знаходився у гостях у зазначеного свідка. Крім того, суд приймає до уваги, що свідок ОСОБА_23 не може бути неупередженим свідком, оскільки є близьким знайомим обвинуваченого, тому з високою вірогідністю допускає, що свідок ОСОБА_23 міг надавати у суді неправдиві покази з метою штучного створення доказів невинуватості обвинуваченого задля уникнення ним кримінальної відповідальності.

Крім того, стороною захисту під час судового розгляду неодноразово заявлялося про застосування до обвинуваченого під час досудового розслідування психологічного та фізичного насильства з боку працівників поліції з метою примушення ОСОБА_12 до самооговору. Разом із тим, стороною захисту не було надано до суду переконливих і належних доказів застосування такого насильства відносно обвинуваченого, що не надає суду підстав вважати, що таке насильство відносно обвинуваченого дійсно мало місце і отримані докази, джерелом яких є слідчі дії, проведені з участю ОСОБА_12 є недопустимими доказами внаслідок істотних порушень його прав та свобод чи внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання ОСОБА_12 винуватим у відкритому заволодінні чужим майном, суд керується стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України. Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Піддаючи оцінці зібрані органом досудового слідства докази відкритого заволодіння обвинуваченим майном потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , як окремо так і в їх сукупності, суд вважає, що ці докази є достатніми для висновків про те, що при встановлених судом обставинах відкритого заволодіння майном потерпілих, перелічених в описовій частині вироку іншими особами, крім обвинуваченого, виключається. Тобто, суд виключає будь яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оскільки ОСОБА_12 відкрито викрав чуже майно (вчинив грабіж), повторно, в умовах військового стану, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України

При призначенні ОСОБА_12 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених в cт.ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_12 у минулому шість разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном і вчинення ним чергового тяжкого злочину у період непогашеної судимості свідчить про тенденцію з боку обвинуваченого до вчинення злочинів проти власності і про небажання ставати на шлях виправлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, неможливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, буде відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.

Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, витрати на залучення яких склали 1510 гривень 24 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 1510 гривень 24 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_12 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від30.05.2024, остаточно призначити ОСОБА_25 покарання у вигляді 8 років і 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення у період з 17.08.2022 по 09.03.2023 та з 06.05.2024 до дня набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду міста Одеси від 17.08.2022 та 23.08.2022, - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- мобільний телефон марки «Хіаомі Росо ХЗ Pro 256Gb» - повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi Note 10 Pro 6/128Gb», - повернути ОСОБА_26 ;

- футболку синього кольору, - повернути ОСОБА_27 ;

- DVD-R диск з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Одеса, пров. Будівельний, 5, зберігати у матеріалах провадження.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, які становлять 1510 гривень 24 копійки, стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_28