Провадження № 1-в/175/64/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з усуненням карності вчиненого ним діяння,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання начальника Дніпровського РВ м. Дніпра філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.02.2022 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства та звільнення останнього від призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння на підставі ч.2 ст.74 КК України.

В судове засідання представник уповноваженого органу пробації та засуджений не з`явилися, про місце та час розгляду подання були повідомлені належним чином, однак їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає необхідним задовольнити подання, дослідивши матеріали подання, вважає можливим звільнити засудженого від призначеного вироком суду покарання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.02.2022 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 01 листопада 2022 року та з 21 листопада 2022 року перебуває на виконанні в уповноважених органах з питань пробації.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, який було вчинено 28 червня 2022 року, при цьому загальна вартість викраденого майна становила 582 гривні 00 копійок.

Так, приписами ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким були внесені зміни до ст. 51 КпАП України, що передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд враховує, що статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX кримінальна відповідальність за ст.ст. 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. І зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

При цьому визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2022 році становила 2481 гривня 00 копійок.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за скоєння якого був засуджений ОСОБА_5 , було вчинене 28 червня 2022 року, а вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому до засудженого за це діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що є достатні підстави для звільнення засудженого від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням караності діяння і приходить до висновку, що подання необхідно задовольнити.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання щодо звільнення від покарання відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 лютого 2022 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1