Провадження № 1-кс/947/9750/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року у справі 947/15540/25, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року у справі 947/15540/25.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з автомобіль «Hyundai ix35», р.н. НОМЕР_1 . Вказує, що на даний час всі процесуальні дії дослідження пов`язані з оглядом та дослідженням транспортного засобу проведені, а тому просить повернути майно власнику в користування.

Заявник у поданому клопотанні ставить питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000549 від 26.04.2025 року.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи клопотання просив задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення клопотання в частині користування майном не заперечував, пояснив, що експертні дослідження проведені.

Дослідивши клопотання та долучені в нього обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року у справі 947/15540/25 було накладено арешт на майно, в тому числі на автомобіль «Hyundai ix35», р.н. НОМЕР_1 .

Накладаючи арешт на автомобіль «Hyundai ix35», р.н. НОМЕР_1 , слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а також те, що на транспортному засобі було могли зберегти на собі сліди причетності підозрюваного до вчинення злочину, та підпадають під ознаки майна, про яке йдеться у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

В ході досудового розслідування, було призначено та проведено ряд судових експертиз, висновки вже були отриманні, слідчими та експертами було оглянуто транспортний засіб.

Вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року в рамках кримінального провадження №0000549 від 26.04.2025 року на транспортний засіб, відпала, проте оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року у справі 947/15540/25 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai ix35», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000549 від 26.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1