Справа № 344/6268/25
Провадження № 1-кп/344/920/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та дружину інваліда ІІ групи, реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 09.02.2025 року приблизно о 17 год. 20 хв., ОСОБА_4 , проходячи, спільно з ОСОБА_7 , по вул.Приозерна у м.Івано-Франківську, побачили на узбіччі дороги, навпроти будинку №57, припаркований автомобіль марки "Honda Accord", 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 та який останній залишив не замкнутим.

У цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки "Honda Accord", реєстраційний номер НОМЕР_3 , керуючись корисливими мотивами та користуючись для себе вигідною обстановкою, відсутністю поруч із автомобілем його власника, не маючи будь-яких уявних або законних підстав на користування зазначеним автомобілем, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , підійшли до вказаного транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_7 присіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_4 розмістився на водійському сидінні зазначеного автомобіля.

Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, користуючись тим, що ключі знаходяться у замку запалювання, привів у дію двигун автомобіля та розпочав рух в напрямку с.Ямниця Ямницької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 505 424,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.289 КК України визнав повністю, та ствердив все вищенаведене, відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просив суворо його не карати.

Потерпілий в судовому засіданні вказав, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки родичами обвинуваченого йому відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням. Щодо міри покарання просив суворо не карати, застосувати умовну міру покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, дружині встановлена ІІ група інвалідності, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" з 09.12.2018 року по 12.12.2018 року з діагнозом: Гостра реакція на стрес, тривожно-депресивний синдром. Стан після гострого медикаментозного отруєння. Гострий фарингіт.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, утримання двох малолітніх дітей та дружини інваліда ІІ групи, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, думку прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 289 КК України, захиника, який просив застосувати до його підзахисного покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, потерпілого, який просив не карати обвинуваченого суворо, оскільки шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована, а тому жодних претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати вимоги ч.1 ст.69 КК України, визначивши йому інше, більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції ч.3 ст.289 КК України у виді пробаційного нагляду, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Достатніх підстав для зміни, скасування чи обрання іншого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 судом не встановлено, а отже, запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 3 (три) роки пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу) - працевлаштуватися;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, внесену згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05.03.2025 року, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , реєстраційний номер (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.106821419.1 від 17.03.2025 року).

Речові докази:

- цифровий носій (CD-R диск) із відеозаписами та DVD-R диск із відеозаписами, які постановами старшого слідчого від 10.02.2025 року та слідчого від 20.03.2025 року визнано речовими доказами - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- портативний зарядний пристрій, який постановою старшого слідчого від 09.02.2025 року визнано речовим доказом та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_4 ;

- робочі рукавиці, недопалок сигарети "Winston", полімерну пляшку та скляну пляшку зеленого кольору, шість слідів пальців рук, які постановами старшого слідчого від 09.02.2025 року визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- автомобіль марки "Honda Accord", 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який постановою старшого слідчого від 09.02.2025 року визнано речовим доказом та згідно постанови слідчого від 27.03.2025 року передано ОСОБА_6 - вважати переданим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.02.2025 року - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 22 285 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1