Справа № 383/161/25
Номер провадження 1-кп/383/89/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у кримінальному провадженні №0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засідання, ухвали про застосування примусового приводу відносно ОСОБА_4 не виконувалися, тому ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.02.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.04.2025 року клопотання прокурора задоволено, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13 травня 2025 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання прокурора задоволено та оголошено обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук, а ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , який перебуває у міжнародному розшуку, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому визначено, що після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця розгляду кримінального провадження, необхідно розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

18 липня 2025 року о 09 год. 50 хв. на виконання ухвал Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий в пункті пропуску "Грушів".

19 липня 2025 року до суду прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення та ухиляється від суду.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо щодо обвинуваченого буде застосовано інший м`якіший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала, та яке просила суд задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід врахувавши, що він добровільно вирішив повернутися в Україну після закінчення свого лікування в Бельгії, з метою продовження судового розгляду його справи.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на підставі зазначених вище судових рішень був оголошений у міжнародний розшук та йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та 18 липня 2025 року о 09 год 50 хв, на виконання ухвал Бобринецького районного суду Кіровоградської області, обвинуваченого затримано у пункті пропуску "Грушів", що підтверджується протоколом про затримання особи від 18.07.2025 р. начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної слуби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та після чого 19 липня 2025 року, у межах сорока восьми годин від затримання, обвинуваченого ОСОБА_4 доставлено працівниками ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області до Бобринецького районного суду Кіровоградської області для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Проте, прокурором під час обґрунтування клопотання не доведено, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого забезпечить лише такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Немає у провадженні переконливих даних про те, що домашній арешт обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, на які посилається прокурор, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Клопотання прокурора про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином та ймовірністю переховуватися від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доводи клопотання в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені, окрім того суд враховує, що обвинувачений добровільно після завершення лікування в республіці Бельгія повернувся в Україну з наміром продовжити судовий розгляд його справи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, тому вважає, що за таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 найтяжчого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України суд має право застосувати до обвинуваченого інший, більш м`який запобіжний захід.

Частиною 1 статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що необхідність обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у відповідності до ст.178 КПК України суд враховує тяжкість можливого покарання, враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, стан здоров`я.

З урахуванням встановлених обставин суд вважаю, що до обвинуваченого ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та вважає недоцільним застосування інших видів запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як особисте зобов`язання не може бути застосоване зважаючи на тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, як-то домашній арешт, який забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, з`являтися до суду та унеможливить перешкоджанню судового розгляду, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що є співмірним з особою обвинуваченого та обставинами справи, та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, в тому числі забезпечить явку до суду та унеможливить перешкоджанню судового розгляду.

Строк дії ухвали необхідно встановити з урахуванням дати затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з 18 липня 2025 року, тобто строком до 15 вересня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 182, 183, 193-197 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце постійного проживання, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 цілодобово, строком до 15 вересня 2025 року включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Строк дії даної ухвали визначити до 15 вересня 2025 року включно.

Ухвалу передати для виконання до ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора та на начальника відповідного органу Національної поліції.

Копію ухвали вручити обвинуваченому,захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 21 липня 2025 року о 14 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1