У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0000182 від 02.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.113 ч.2 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця Київської області, м.Фастів, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

Встановив:

12.05.2025 до суду надійшло клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0000182 від 02.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.113 ч.2 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого вмотивовано наступним.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Наразі обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скеровано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню не призначене.

Відповідно до встановлених обставин під час досудового розслідування встановлено наступне.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2024 року ОСОБА_4 , в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надійшло повідомлення від користувача, з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », в якому останній запропонував ОСОБА_4 , за грошову винагороду здійснювати підпали, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2024 року, переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, ОСОБА_4 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомив користувачу з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », усвідомлюючи, що вказаний користувач є представником держави-агресора, про те, що готовий здійснювати підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф.

Надалі, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», користувачем з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 » було надано ОСОБА_4 детальну інструкцію щодо знищення шляхом підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф.

22.03.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за географічними координатами 50.052940, 30.723990 поблизу села Долина, побачив релейну шафу № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1, яку обравши предметом свого злочинного посягання вирішив підпалити.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки користувача з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », ОСОБА_4 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «iPhone».

Того ж дня, на криптогаманець ОСОБА_4 на платформі "ByBit", було нараховано грошові кошти у сумі 277 USDT, що еквівалентно приблизно 11 329 грн. як оплату за вчинення підпалу релейної шафи.

Таким чином, ОСОБА_4 у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1 за географічними координатами 50.052940, 30.723990 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Надалі, 02.04.2024 року у період часу приблизно з 11:00 по 12:00, ОСОБА_4 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення в гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83 придбав пляшку об`ємом 0.5 літрів з розчинником для краски.

02.04.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », знаходячись за географічними координатами 49.728486, 30.424206 поблизу села Сухоліси, побачив релейну шафу сигнальної установки № 3 на 46 кілометрі пікету № 6, яку обравши предметом свого злочинного посягання вирішив підпалити, після чого умисно, з корисливих мотивів, за допомогою монтировки, відігнув правий нижній край двері релейної шафи, облив її з заздалегідь підготовленої пляшки об`ємом 0.5 літрів з розчинником для фарби та за допомогою запальнички здійснив підпал.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки користувача застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », ОСОБА_4 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «iPhone» під час якого показав заздалегідь погоджений з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 » жест рукою «Великий палець вниз».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України - диверсія: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану.

Так, підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

?Матеріалами на виконанням доручення в порядку вимог ст.ст. 40, 41 КПК України від 24.05.2024 року № 8/3/1-4525 з якого встановлено, що 02.04.2024 року на перегоні «Роток-Сухоліси» відбулося втручання невідомих осіб в роботу релейної шафи;

?Протоколом огляду відповіді, що надійшла від крипто-біржі «ByBit» у якому відображено транзакції у розмірі 218 USDT та 59 USDT від 22.03.2024 року;

?Матеріалами за виконанням доручення в порядку вимог ст.ст. 40, 41 КПК України від 03.07.2024 року № 8/3/1-5662 з якого встановлено, що 22.03.2024 року поруч з залізничною станцією «Роз`їзд Озерний» відбулося втручання невідомих осіб в роботу релейної шафи;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.09.2024 року в якому викладені обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ;

?Протоколом слідчого експерименту від 17.09.2024 року піч час якого було досліджено обставини підпалу, що стався 22.03.2024 року поруч з залізничною станцією «Роз`їзд Озерний»;

?Протоколом слідчого експерименту від 17.09.2024 року піч час якого було досліджено обставини підпалу, що стався 02.04.2024 року на перегоні «Роток-Сухоліси»;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.09.2024 року в якому свідок уточнив дані щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ;

- Іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

26.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від суду;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення чи запобігання продовженню кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, обвинувачується.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 діяв в інтересах держави-агресора РФ. На теперішній час він розуміє невідворотність покарання, та у разі не застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе використати нагоду та покинути територію України, у тому числі використати шляхи незаконного перетину державного кордону.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити незаконну діяльність, у якій він підозрюється, а також вчиняти аналогічні правопорушення у майбутньому, з огляду на те, що він протягом 2024 року вчиняв ці злочини неодноразово.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

1. зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

2. тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

3. вік та стан підозрюваного дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватися від суду, має достатні можливості для того щоб негативно впливати на хід судового розгляду - до нього необхідно продовжити застосування лише запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 судовому засіданні клопотання підтримав із наведених в самому клопотанні підстав та наполягав на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 виступав проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що строк досудового розслідування закінчився та справа передана до суду , тому його підзахисний не зможе нічого знищити та по впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника, законного представника та прокурора, встановив наступне.

26.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від суду;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення чи запобігання продовженню кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, обвинувачується.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 діяв в інтересах держави-агресора РФ. На теперішній час він розуміє невідворотність покарання, та у разі не застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе використати нагоду та покинути територію України, у тому числі використати шляхи незаконного перетину державного кордону.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити незаконну діяльність, у якій він підозрюється, а також вчиняти аналогічні правопорушення у майбутньому, з огляду на те, що він протягом 2024 року вчиняв ці злочини неодноразово.

16.04.2025 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.05.2025 включно.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Так, обґрунтовано ймовірним є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вид та розмір покарання може почати переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, та відповідно до ст. 12 КК України - є особливо тяжким злочином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність зазначених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює та майновий і фінансовий стан низький,обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що має суспільний резонанс, оскільки дані правопорушення вчинені в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258"5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів, тобто до 11.06.2025 року оскільки провадження вже передано на розгляд до суду.

Також суд вважає можливим призначити в якості альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 11.06.2025 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень які можуть бути внесені як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною (юридичною) особою на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 60 днів з дня внесення застави, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2)прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3)повідомляти вказаних осіб суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись з свідками по даному провадженню;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи ,що дають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

В разі внесення застави уповноважена службова особа повинна негайно видати розпорядження про звільнення з-під варти особи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1