ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не маючої, без інвалідності, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що вона у невстановлений час, у невстановленому місці та за невстановлених обставин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою та мотивом носіння та користування вилученим з обігу майном без законних підстав та без отримання дозволу, передбаченого п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 придбала та незаконно почала носити з собою без передбаченого законом дозволу холодну зброю, а саме кастет, виготовлений промисловим способом.
В подальшому, 12.05.2025, приблизно о 17 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою та мотивом носіння, користування вилученим з обігу майном без законних підстав та відповідного дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи при собі у власній сумці кастет, проходячи неподалік від будинку №1-а, розташованого по вул. Гастелло в місті Одесі, була зупинена працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області. В подальшому, відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» в ході поверхневої перевірки ОСОБА_5 працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ виявлено предмет, зовні схожий на кастет.
Надалі, на місце події викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після чого слідчим 12 травня 2025 року в період часу з 18 години 47 хвилини до 18 годин 55 хвилини проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на кастет, який ОСОБА_5 носила при собі у власній сумці без передбаченого законом дозволу, та, який належать до категорії неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.
28 травня 2025 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною (обвинуваченою) у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення (підозри), всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої (підозрюваної) та фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .
Обвинувачена (підозрювана) ОСОБА_5 , при укладенні угоди, зобов`язалась беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вчиненого нею за встановлених під час досудового розслідування обставин.
Також, при укладенні угоди, узгоджено міру покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також застосування спеціальної конфіскації до майна, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту угоди вбачається, що обвинуваченій (підозрюваній) ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана обвинуваченою (підозрюваною), її захисником та прокурором.
Так, під час підготовчого судового засідання прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи застосувати спеціальну конфіскацію, відповідно до вимог ст. 96-2 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 , під час підготовчого судового засідання повідомила, що їй цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, вона винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнає беззаперечно, також визнає всі обставини формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється та зазначила про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердила добровільність згоди своєї підзахисної, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.
Дослідивши зміст обвинувального акту та зміст угоди, вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 474 КПК України - якщо угода досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надсилається до суду та розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків чи злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що відповідно до приписів ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_5 та те, що внаслідок його вчинення завдана шкода лише державним інтересам, потерпілих у даному провадженні не має, суд вважає, що прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому вимоги ст. 52 КПК України також дотримано.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до неї застосована у разі затвердження угоди судом.
При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З врахуванням викладеного, а також те, що ОСОБА_5 беззаперечно та в повному обсязі визнала свою вину у вчиненому, обставини кримінального правопорушення не оспорювала, суд дійшов висновку, що кваліфікація її дій відповідає пред`явленому обвинуваченню, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
Докази по кримінальному провадженню судом не досліджувались, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.
В судовому засіданні встановлено, що: ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, є громадянкою України, сімейний стан незаміжня, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має, без інвалідності, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та має місце проживання на території Одеської області; на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; повністю та беззаперечно визнає себе винною у вчиненому, осуджує свою поведінку та виражає готовність нести відповідальність; наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, особи обвинуваченої та істотних для кримінального провадження обставин, крім того сторонами враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої сторонами угоди міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не застосовувались.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, яке було знаряддям злочину.
Документально підтверджені процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.
Враховуючи особу обвинуваченої та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання будь якого запобіжного заходу відносно останньої.
Керуючись ст. 314, ст.ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ, визнаний постановами слідчого від 12.05.2025 року та 26.05.2025 року, а саме:
- кастет, який зберігається у камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за квитанцією № 010707.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1