Справа № 201/8488/24
Провадження 1-кс/201/3142/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

представник, адвокат ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

власник майна ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

слідчий ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у якому представник заявника просить суд арешт, накладений 20.05.2025 слідчим суддею Соборного районного суду м.Дніпра щодо майна, вилученого в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 . скасувати та зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_4 усе вилучене майно.

В обґрунтування своїх вимог представник посилається на те, що адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 травня 2025 року здійснюється захист прав і законних інтересів ОСОБА_4 - третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт (ч.1 ст. 64-2 КПК України). 06.05.2025 ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра надано дозвіл слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000537 від 15.10.2024 року на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання зазначеної ухвали 08.05.2025 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 3 відділення управління ГУ СБУ в Донецькій і Луганській області проведено обшук за вказаною адресою та вилучено майно, належне ОСОБА_4 . Як наслідок, 09.05.2025 до Соборного районного суду м. Дніпро старшим слідчим 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 64-2 КПК України подано клопотання про арешт вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000537 від 15.10.2024 року, яке було вилучено 08.05.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 20.05.2025, було частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна, вилученого в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 . Як зазначає представник, враховуючи, що на цей час арешт накладено необґрунтовано та відпала необхідність у його накладенні, з метою припинення обмеження права власності власника арештованого майна, яке не має жодного відношення до злочину, обставини якого з`ясовуються під час досудового розслідування, є необхідність у скасуванні арешту майна.

У судовому засіданні представник, адвокат ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, подане клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому та просив скасувати арешт майна у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні власник майна подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання щодо скасування арешту на вилучене майно не заперечував, просив винести рішення на розсуд суду.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення клопотання щодо скасування арешту на вилучене майно не заперечував, просив винести рішення на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали справи, виходить з такого.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року по справі №201/5745/25, провадження № 1-кс/201/2161/2025 клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, задоволено частково. Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000537 від 15.10.2024 на тимчасово вилучене 08.05.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: предмети, ззовні схожі на грошові кошти іноземної валюти, на загальну суму 137 474 доларів США (номіналом 100 доларів США - 1335 купюр, номіналом 50 доларів США 62 купюри, номіналом 20 доларів США 29 купюр, номіналом 10 доларів США 19 купюр, номіналом 5 доларів США 20 купюр, номіналом 1 долар США 4 купюри), 32 585 Євро (номіналом 50 Євро 329 купюр, номіналом 100 Євро 128 купюр, номіналом 200 Євро 6 купюр, номіналом 500 Євро 4 купюри, номіналом 20 Євро 4 купюри, номіналом 10 Євро 5 купюр, номіналом 5 Євро 1 купюра), 60 фунтів стерлінгів (номіналом 20 фунтів стерлінгів 3 купюри). У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2025 року ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року по справі №201/5745/25 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 15.10.2024 за ч. 1 ст. 111-2 КК України залишено без змін.

Представником, як на підтвердження своїх доводів, було надано Податкові декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та квитанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до численних рішень Європейського суду з прав людини, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в даному кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт, на скасуванні якого наполягає представник, даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, а також тривале обмеження власника майна у його правах щодо розпорядження власним майном, а саме: предметами, ззовні схожими на грошові кошти іноземної валюти, на загальну суму 137 474 доларів США (номіналом 100 доларів США - 1335 купюр, номіналом 50 доларів США 62 купюри, номіналом 20 доларів США 29 купюр, номіналом 10 доларів США 19 купюр, номіналом 5 доларів США 20 купюр, номіналом 1 долар США 4 купюри), 32 585 Євро (номіналом 50 Євро 329 купюр, номіналом 100 Євро 128 купюр, номіналом 200 Євро 6 купюр, номіналом 500 Євро 4 купюри, номіналом 20 Євро 4 купюри, номіналом 10 Євро 5 купюр, номіналом 5 Євро 1 купюра), 60 фунтів стерлінгів (номіналом 20 фунтів стерлінгів 3 купюри), що були вилучені 08.05.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , тому, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, у поданому клопотанні представник просить суд зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_4 усе вилучене майно, однак, положення ст. 174 КПК наділяють слідчого суддю повноваженнями виключно на скасування арешту, за наявності відповідних обставин. Питання процедури повернення арештованого майна чи зобов`язання уповноважених осіб вчинити певні дії, виходить за межі повноважень суду, визначених в ст. 174 КПК, тому, у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, накладений ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року по справі №201/5745/25, провадження № 1-кс/201/2161/2025 на: предмети, ззовні схожі на грошові кошти іноземної валюти, на загальну суму 137 474 доларів США (номіналом 100 доларів США - 1335 купюр, номіналом 50 доларів США 62 купюри, номіналом 20 доларів США 29 купюр, номіналом 10 доларів США 19 купюр, номіналом 5 доларів США 20 купюр, номіналом 1 долар США 4 купюри), 32 585 Євро (номіналом 50 Євро 329 купюр, номіналом 100 Євро 128 купюр, номіналом 200 Євро 6 купюр, номіналом 500 Євро 4 купюри, номіналом 20 Євро 4 купюри, номіналом 10 Євро 5 купюр, номіналом 5 Євро 1 купюра), 60 фунтів стерлінгів (номіналом 20 фунтів стерлінгів 3 купюри).

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено о 15-35 годині 17.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1