МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/794/24

Провадження № 1-кп/210/226/25

04 червня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 : ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченого

ОСОБА_8 : ОСОБА_10 ,

законного представника обвинуваченого

ОСОБА_9 : ОСОБА_11 ,

захисників обвинувачених - адвокатів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), кримінальне провадження №0000053 від 11 січня 2024 року, за обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, до арешту студента Криворізького ліцею №77 КМР, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час утримується в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2, раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.2, ст.186 ч.4 КК України, та відносно неповнолітнього:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, до арешту студента Криворізького ліцею №77 КМР, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_4 , на теперішній час утримується в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2, раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.2, ст.186 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2024 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли в гості до свого знайомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , де разом з ним, а також спільним знайомим ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вживали спиртні напої в кімнаті зазначеної квартири.

Під час вживання спиртного, приблизно о 23 годині 30 хвилин, 10 січня 2024 року, ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, образливо висловився на адресу ОСОБА_8 , чим викликав у останнього та його приятеля ОСОБА_9 почуття гострої неприязні, та умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Відразу ж після цього, співучасники злочину, неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , який перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, протягом тривалого часу, в період приблизно з 23 години 30 хвилин 10 січня 2024 року до 03 години 00 хвилин 11 січня 2024 року, діючи спільно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зі значною силою завдали потерпілому ОСОБА_15 численних ударів руками, ногами, взутими ногами в область голови, тулубу та кінцівок: в область верхньої та нижньої губи не менше 2-х травматичних дій, в ділянку голови не менше 10-ти, в обличчя не менше 20-ти, в ділянку грудної клітини не менше 10-ти, в верхні кінцівки не менше 10-ти, в ділянки шиї не менше 2-х травматичних дій, не переслідуючи за мету спричинити йому смерті, до того часу доки потерпілий ОСОБА_15 втратив свідомість.

Після цього співучасники злочину, неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 припинили свої протиправні дії, вклали непритомного потерпілого ОСОБА_15 на ліжко в приміщенні цієї ж кімнати, та залишили дану квартиру, а потерпілий ОСОБА_15 , не приходячи в свідомість внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

У результаті умисних протиправних дій неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у виді: закритої внутрішньочерепної травми: садна голови, синці та садна правої та лівої вушних раковин, множині садна та синці обличчя, забійні рани обличчя, крововиливи в слизову оболонку верхньої та нижньої губи, множині крововиливи в м`яких тканинах обличчя; крововиливи в м`які покривні тканини голови, крововиливи в скроневих м`язах, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, дифузно-вогнищеві субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, кров у шлуночках головного мозку, перелом кісток носу; закрита травма грудної клітки: крововиливи у м`язи грудної клітки, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям, крововиливи в навколо ниркову клітковину; синець та садно шиї, синці лівого плеча, садно та синець правого передпліччя, синці лівого ліктьового суглобу лівого передпліччя, синці правої та лівої кисті, які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла».

Виявлені у ОСОБА_15 тілесні ушкодження відносяться до сполученої травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_15 настала від сполученої травма голови, тулубу та кінцівок, яка ускладнилася травматичним шоком, у період часу приблизно з 03 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин 11 січня 2024 року, за адресою, - в квартирі АДРЕСА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_16 та неповнолітній ОСОБА_9 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.2 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаними про те, що з 24 лютого 2022 року по теперішній час на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, дію якого у встановленому порядку неодноразово продовжено, діючи в умовах воєнного стану, 11 січня 2024 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , вступили поміж собою в попередню змову про вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 11 січня 2024 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , з метою протиправного заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи, що їх дії є очевидними для ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які знаходились поряд, підійшов до куртки потерпілого ОСОБА_15 , яка висіла на вішалці в коридорі вказаної квартири, з кишені якої дістав належний останньому мобільний телефон «Apple iPhone 6s», який одразу передав неповнолітньому ОСОБА_8 , тим самим неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відкрито заволоділи належним потерпілому ОСОБА_15 мобільним телефоном «Apple iPhone 6s», вартістю 1850,00 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_16 та неповнолітній ОСОБА_9 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.4 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаними про те, що з 24 лютого 2022 року по теперішній час на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, дію якого у встановленому порядку неодноразово продовжено, діючи в умовах воєнного стану, 11 січня 2024 року, приблизно о 00 годині 35 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , вступили поміж собою в попередню змову про вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 11 січня 2024 року, приблизно о 00 годині 35 хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , який перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, з метою протиправного заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи, що їх дії є очевидними для ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які знаходились поряд, тримаючи в руках належний потерпілому ОСОБА_15 мобільний телефон «Apple iPhone 6s», погрожуючи застосуванням у відношенні ОСОБА_15 фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, якщо останній не введе на своєму телефоні пін-код входу до особистого кабінету додатку «ПУМБ Online», тим самим подолали в такий спосіб волю потерпілого ОСОБА_15 до будь-якого опору. Після чого, ОСОБА_15 , оцінюючи висловлену погрозу як реальну, власноруч ввів пін-код від особистого кабінету мобільного додатку «ПУМБ Online», надавши повний доступ до свого банківського рахунку банку «ПУМБ» картки НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 , після чого неповнолітній ОСОБА_8 11 січня 2024 року, о 00 годині 36 хвилин, перевів з вказаного банківського рахунку ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 686,00 гривень на банківський рахунок банку АТ «Універсал Банк» картка НОМЕР_3 рахунок НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , тим самим вони відкрито заволоділи грошовими коштами ОСОБА_15 , розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 686,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_16 та неповнолітній ОСОБА_9 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.4 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні 24 вересня 2024 року обвинувачений ОСОБА_8 провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, та суду пояснив, що 10 січня 2024 року він разом зі своїм другом ОСОБА_9 відпочивали на квартирі у ОСОБА_14 . ОСОБА_17 був їх спільним з ОСОБА_9 другом, спочатку у приміщенні квартири разом з ними відпочивали їх знайомі дівчата, однак, вони пішли додому до початку конфлікту, який виник між ними з потерпілим ОСОБА_15 . Потерпілого ОСОБА_15 він раніше знав лише візуально, дружніх відносин з ним не підтримував. Того дня коли вони відпочивали на квартиру у ОСОБА_17 вони розпивали спиртні напої, а саме пиво в кількості 3 пляшки, об`ємом 2,5 літри. Пізніше до них приєднався ОСОБА_18 , вони всі разом сиділи спілкувались, в якийсь момент ОСОБА_18 вирішив, що вони кепкують з ОСОБА_19 з нього, у відповідь потерпілий ОСОБА_18 почав образливо висловлюватись на його адресу. Під час їх розмови, ОСОБА_18 зачепив болючу для нього тему, а саме смерті його матері. ОСОБА_18 хапав його за одяг, у відповідь він вдарив його правою рукою кулаком по обличчю, у відповідь ОСОБА_18 відійшов та сів, після цього він продовжив наносити йому удари кулаком по обличчю та тілу. ОСОБА_20 також почав наносити удари ОСОБА_18 . Точної кількості нанесених ударів він не пам`ятає, приблизно 15-20 ударів, руками та ногами. ОСОБА_20 також наносив удари як і він. Через деякий час ОСОБА_18 упав на підлогу. Удари кулаком по обличчю ОСОБА_18 наносив ОСОБА_20 , крові не було, виднілись гематоми на тілі та обличчі. ОСОБА_17 в цей час спостерігав за всім зі сторони, до бійки відносився байдуже, спостерігав та посміювався. ОСОБА_18 під час бійки втрачав свідомість двічі, вони його приводили до тями, обливали його холодною водою та періодично відпочивали. В кінці у ОСОБА_18 випав з кишені мобільний телефон, вони з ОСОБА_19 відібрали його, запитала у ОСОБА_18 пароль. Спочатку ОСОБА_18 відмовлявся повідомляти пароль, однак, після того як вони продовжили наносити йому удари, він повідомив їм пароль. ОСОБА_18 самостійно ввів пароль для входу до додатку банку ПУМБ на його картковому рахунку були грошові кошти в розмірі 685,00грн., які вони перевили на його карту. Нанесення ударів ОСОБА_18 відбувалось в проміжок часу з 23год. 00хв. до 01год. 00хв. Тривалість нанесення ударів була від 15 до 20 хвилин, після нанесення ударів вони відпочивали, потім знову продовжували наносити удари ОСОБА_18 . Моменти побиття ОСОБА_18 фільмувались на відео зйомки на його мобільний телефон, він говорив ОСОБА_18 вибачитись за те що він говорив в бік його матері, яка загинула, ОСОБА_18 вибачався. В кінці він з ОСОБА_19 підняли його з підлоги та поклали на диван, залишили біля нього воду та покинули квартиру. На момент коли вони залишали приміщення квартири, ОСОБА_18 дихав та хрипів. Квартиру вони з ОСОБА_19 залишили десь о 02 годині ночі, сам він проживає в п`яти хвилинах ходьби від квартири ОСОБА_21 . Коли прийшов додому, його зустріла бабуся, вона побачила, що на його штанях наявні плями крові. Наступного ранку він був затриманий співробітниками поліції, у нього були вилучені мобільні телефони та речі, штани та кросівки, на його одязі були сліди крові потерпілого ОСОБА_18 . Він втратив контроль над своїми діями після того, як ОСОБА_18 пожартував стосовно його матері, яка померла. Швидку допомогу не викликали так як злякались.

Допитаний в судовому засіданні 24 вересня 2024 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, та суду пояснив, що 10 січня 2024 року, приблизно о 19год. 00хв. вони зустрілись з ОСОБА_22 та вирішили піти відпочивати до квартири їх спільного знайомого ОСОБА_23 . Приблизно о 21год. 00хв. їх компанія розійшлась та залишились лише він, ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . ОСОБА_25 запропонував покликати до них ОСОБА_18 , вони погодились. Вони всі разом відпочивали, в якийсь момент ОСОБА_18 сказав щось образливе в сторону матері ОСОБА_24 , у відповідь ОСОБА_24 наніс удар ОСОБА_18 , він також почав наносити удари потерпілому, кулаками та ногами. ОСОБА_26 вони наносили разом з ОСОБА_24 , він наніс приблизно 10 ударів взутою ногою в голову ОСОБА_18 , ОСОБА_18 закривав обличчя руками. Під час нанесення ударів вони з ОСОБА_22 періодично відпочивали, вживали алкогольні напої, а саме пиво, напередодні він вживав канабіс. Під час нанесення ударів ОСОБА_18 періодично падав на підлогу, двічі втрачав свідомість, вони обливали його водою та приводили до тями. Нанесення ударів відбувалося в проміжок часу з 24год. 00хв. до 01год. 00хв. Після того як ОСОБА_18 втратив свідомість вдруге, вони разом з ОСОБА_24 перенесли його на диван та залишили приміщення квартири. Телефон ОСОБА_18 був вилучений у нього під час його затримання. Він бачив, що ОСОБА_24 знімав на відео момент побиття ОСОБА_18 . Додому він повернувся приблизно о 02год., сліди крові були наявні на одязі. Зазначив, що йому невідомо щодо відшкодування шкоди.

Присутній у судовому засіданні 24 вересня 2024 року законний представник неповнолітнього на той час обвинуваченого ОСОБА_8 , - ОСОБА_10 суду пояснив, що про обставини вказаних подій він вже дізнався після затримання його сина.

Присутній у судовому засіданні 24 вересня 2024 року законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , - ОСОБА_27 суду пояснив, що про обставини вказаних подій він вже дізнався після затримання його сина, йому не було відомо про вживання його сином алкогольних та наркотичних засобів.

Допитана у судовому засіданні 08 жовтня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є мамою ОСОБА_28 , з обвинуваченими вона раніше не була знайома, батьки обвинувачених відшкодували їм з ОСОБА_6 шкоду в загальному розмірі 24 000,00грн. Просила призначити обвинуваченим найсуворішу міру покарання та повністю задовольнити заявлений цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні 08 жовтня 2024 року потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_28 , з обвинуваченими він раніше не був знайомий, та підтвердив, що батьки обвинувачених відшкодували їм з ОСОБА_5 шкоду в загальному розмірі 24 000,00грн. Просив також призначити обвинуваченим найсуворішу міру покарання та повністю задовольнити заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні 23 жовтня 2024 року свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він винаймав квартиру в м. Зеленодольськ, до нього в гості прийшов ОСОБА_24 та ОСОБА_20 , до цього були ще дівчата. Вони пили пиво, яке приніс ОСОБА_29 . Через хвилин 40, приблизно о 19год. 00хв. він провів дівчат додому. Коли повернувся вони разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_19 залишилися втрьох та продовжили відпочивати. Через деякий час він зателефонував ОСОБА_30 та попросив щоб він приніс йому цигарки. З ОСОБА_18 вони були просто знайомими, приблизно о 22год. 00хв. ОСОБА_18 прийшов до нього в квартиру та приєднався до них, з собою він приніс цигарки. Йому достеменно невідомо, чи були раніше між собою знайомі ОСОБА_18 та обвинувачені. В один момент ОСОБА_18 послав маму ОСОБА_23 нецензурною лайкою, він попросив його вибачитись. Після цього ОСОБА_24 та ОСОБА_20 піднялися, спочатку перший удар наніс ОСОБА_20 , і після першого або другого удару ОСОБА_18 впав на підлогу. ОСОБА_19 було нанесено декілька ударів кулаком по голові ОСОБА_18 , потім почали бити ногами і ОСОБА_20 і ОСОБА_31 . ОСОБА_32 удари ногами без взуття в область голови, шиї, грудної клітини. Більшість ударів наносив ОСОБА_20 , ОСОБА_18 захищався, скручувався і прикривався руками. Обвинувачені говорили ОСОБА_18 , щоб він вибачався. Все це тривало з 23год. 00хв. до 01год. 00хв. наступного дня. ОСОБА_18 лежав на підлозі та втрачав свідомість, він приводив його до тями, поливав його водою, обвинувачені не надавали ОСОБА_18 допомогу, а продовжували наносити удари. Він відштовхував ОСОБА_24 від ОСОБА_18 , тому більшість ударів наносив ОСОБА_20 не вибачався. ОСОБА_24 знімав відео на свій мобільний телефон, відео нікуди не викладали. У ОСОБА_18 обвинувачені забрали належний йому мобільний телефон. На одязі та взутті ОСОБА_9 були сліди крові, на одязі ОСОБА_24 також були сліди крові. Обвинувачені хотіли перекинути гроші з картки ОСОБА_18 на рахунок ОСОБА_24 , ОСОБА_18 повідомив їм пароль. Ближче до 02год. 00хв. обвинувачені залишили його квартиру. Коли обвинувачені залишали його квартиру, ОСОБА_18 був без свідомості, вони поклали його на диван. Він залишився вдома та чекав поки ОСОБА_18 прийде до тями, однак, він перестав дихати. Він хотів викликати швидку допомогу, однак, переплутав номера та викликав поліцію. Під час того як обвинувачені наносили удари ОСОБА_18 , він спілкувався по телефону з дівчиною, переписувався з нею. Обвинувачені періодично наносили удари, потім курили, випивали, і повторно наносили удари ОСОБА_18 .

Допитана у судовому засіданні 21 січня 2025 року свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що обвинувачений по справі ОСОБА_8 її онук, до 2022 року він проживав разом з мамою, після цього на два будинки. Виховання онука було нормальне, він дуже комунікабельний, ворогів не мав. Онук вживав слабоалкогольні напої, з 10 на 11 січня 2024 року онук був у неї, він пішов гуляти, вночі після 24год. 00хв. повернувся додому, був в стані легкого алкогольного сп`яніння. Зранку до них в квартиру прийшли співробітники поліції, вона була здивована, дізнавшись, що трапилося, всі були дуже здивовані, ніхто такого не очікував. Онук тяжко переживав смерть матері, підтримував спілкування з батьком. Онук не конфліктний, розповідав їй, що сварки з потерпілим розпочалась, через те, що той словесно образив його маму.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своєї вини, їхня провина також повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000053, а саме:

- рапортом інспектора-чергового ВП №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_34 від 11 січня 2024 року, відповідно до якого, 11 січня 2024 року, о 04:15год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 11 січня 2024 року, о 04:14год. за адресою: АДРЕСА_5 , повідомив, що помер АДРЕСА_7 років (повні данні невідомі), зі слів заявника, - друга напередодні побили (обставини невідомі, коли, хто та де побив, - невідомо). Є видимі тілесні ушкодження, - сліди побиття на обличчі, можливо на тілі. Померлий лежить на ліжку за вказаною адресою (вдома у заявника), зі слів заявника, - друг перестав дихати. Заявник ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, арк.крим.пров.№85);

- протоколом огляду місця події від 11 січня 2024 року, складеного начальником СВ ВП №10 КРУП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_35 , у присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , за участю спеціалістів ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , було проведено огляд місця події, приміщення квартири АДРЕСА_6 , та виявлено в ньому труп ОСОБА_15 . Під час огляду приміщення було виявлено та вилучено чоловічу куртку чорного кольору зі слідами РБК, зразок рідини, який поміщений у пластикову колбу та запакований у спеціальний пакет №WAR00935531; наволочку зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091667; виріз зі слідом РБК, який запаковано до паперового конверту, який та опломбовано пломбою №NPP-0091668; вирізку з простирадла зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091662; вирізку з оббивки дивану зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091669; змив з ручки швабри, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091666; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей вітальні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091665; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей кухні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091664; змив з зовнішньої поверхні ручки вхідних дверей, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091671; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей вітальні (кімната №l), який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091670; змив з внутрішньої поверхні ручки вхідних дверей, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091672; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей кухні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091663; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей ванної кімнати, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091674; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей ванної кімнати, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091673; сліди папілярних ліній, скопійовані, які запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091656; сліди папілярних ліній рук з трупа ОСОБА_15 на дактокарті, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091657; гумова частина швабри, запакована до коробки; мікрооб?єкти з долонь трупа ОСОБА_15 , які запаковані до паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_15 , які запаковані до паперових конвертів, та фототаблиця до нього (том 1, арк.крим.пров.№87-100);

- лікарським свідоцтвом про смерть №107 від 11 січня 2024 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до п.9 вказаного свідоцтва, смерть настала внаслідок нападу, з метою убивства чи нанесення ушкоджень. Відповідно до розділу І Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: а) травматичний шок; б) інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла; г) напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень (том 1, арк.крим.пров.№106);

- висновком експерта №107 від 02 лютого 2024 року, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з огляду на відомі обставини випадку та даних додаткових методів дослідження, експерт прийшов до наступних підсумків. Питання №1. «Чи є на труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тілесні ушкодження, якщо так, то який їх характер, локалізація, механізм утворення, давність, ступінь тяжкості? Чи знаходяться вони у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті?». Відповідь на питання №1. При експертизі трупа були виявлені тілесні ушкодження, які входять до комплексу «сполучена травма голови», до якої входять: закрита внутрішньочерепна травма: садна голови, синці та садна правої та лівої вушних раковин, множині садна та синці обличчя, забійні рани обличчя, крововиливи в слизову оболонку верхньої та нижньої губи, множині крововиливи в м?яких тканинах обличчя; крововиливи в м?які покривні тканини голови, крововиливи в скроневих м?язах, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, дифузно-вогищеві субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, кров у шлуночках головного мозку, перелом кісток носу; закрита травма грудної клітки: крововиливи у м?язи грудної клітки, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям, крововиливи в навколо ниркову клітковину; синець та садно шиї, синці лівого плеча, садно та синець правого передпліччя, синці лівого ліктьового суглобу лівого передпліччя, синці правої та лівої кисті. Всі виявлені тілесні ушкодження які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла» прижиттєві (на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкоджень), виникли незадовго до настання смерті (1-3 години до настання смерті згідно результатів судово-гістологічного дослідження), виникли внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися. Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Даний висновок підтверджується характером ушкоджень, локалізацією їх на обличчі (як на виступаючих так і на западаючих ділянках голови), розташування їх в межах різних ділянок та поверхнях тіла, поширеність та різна інтенсивність крововиливів в осередках ушкоджень, прямий розгинальний механізм переломів ребер, видові характеристики ушкоджень (синців, садна, морфологічні особливості шкірних ран (нерівні осаджені краї, наявність тканинних перетинок в області кінців, наявність розміжчення тканин), обмежено-дифузний характер крововиливів під м?яку мозкову оболонку, розташування зон ушкодження головного мозку в проекції місць зовнішніх травматичних дій. Виявленні тілесні ушкодження відносяться до сполученої травми та оцінюється у сукупності, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1990р. №6, та перебувають в причино наслідковому зв?язку із настанням смерті. Питання №2. «Яка причина смерті ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №2. Причиною його смерті з?явилася сполучена травма голови, тулубу та кінцівок, яка ускладнилася травматичним шоком, що підтверджується наявністю ушкоджень, результатами лабораторних методів дослідження та морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті. Питання №3. «Коли настала смерть ОСОБА_15 .?». Відповідь на питання №3. Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ при дослідженні їх в морзі, причину смерті, умови перебування трупу, смерть могла наступити за 11-12 годин до моменту дослідження трупу у морзі. Більш детально встановити час настання смерті можливо після надання слідчим протоколу огляду трупу, вивченням трупних явищ, які були описані черговим судово-медичним експертом виїздом на місце події. Питання №4. «Які тілесні ушкодження у ОСОБА_15 прижиттєві, які посмертні?» Відповідь на питання №4. Виявлені тілесні ушкодження що входять до відносяться до «сполученої травми тіла» прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті. Питання №5. «Яка кількість ударів, в які частини тіла, в якій послідовності було спричинено ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №5. Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх локалізацію, взаєморозташування та морфологічні особливості, можна вважати що в область верхньої та нижньої губи заподіяно не менше 2-х травматичних дій, в ділянку голови не менше 10-ти, в обличчя не менше 20-ти, в ділянку грудної клітки не менше 10-ти, в верхні кінцівки не менше 10-ти травматичних дій. Характер ушкоджень свідчить про безпосередню дію тупих твердих предметів в травмовані ділянки, що свідчить про те що потерпілий був звернутий травмованими ділянками до предметів травми, враховуючи кількість, характер та морфологічні особливості ушкоджень, послідовність нанесення не вдається встановити. Питання №6. «Якими предметами та знаряддями (одним чи різними) могли бути заподіяні дані тілесні ушкодження?» Відповідь на питання №6. Всі виявлені тілесні ушкодження які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла» виникли внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися. Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Питання №7. «Чи могли тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_15 бути спричинені 10 січня 2024 року?» Відповідь на питання №7. Відповідь на дане питання не можлива у зв?язку із ненаданням матеріалів кримінального провадження. Питання №8. «Яке було взаємне розташування потерпілого ОСОБА_15 по відношенню до нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень?» Відповідь на питання №8. Виключна відповідь на дане питання по наявному об?єму даних неможлива, оскільки потерпілий в момент заподіяння йому ушкоджень знаходитись в будь-якому положенні, та його положення могло змінюватися за умови доступності місць прикладання сили і напрямку травмуючи дій. Відповісти на дане питання можливо шляхом оцінки можливості (або неможливості) заподіяння ушкоджень при обставинах, зазначених учасниками або свідками події. Питання №9. «Яка група крові трупа ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №9. При судово-медичному імунологічному дослідженні рідкого зразка крові трупа ОСОБА_15 , 2005р.н., встановлена група крові А з ізогемоглютиніном анти-В за ізосерологінчою системою АВ0. Питання №10. «Чи мається в крові трупа ОСОБА_15 алкоголь, якщо так, то яка концентрація по відношенню до живих осіб?». Відповідь на питання №10. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_15 , 2005р.н., виявлений етиловий спирт концентрації 1.24%. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Дана концентрація алкоголю у крові, стосовно до живих осіб, може відповідати легкому ступеню алкогольного сп?яніння. При судово-токсикологічному дослідженні печінки з жовчним міхуром від трупа ОСОБА_15 , 2005р.н., не виявлені: похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1,4-бензодіазепіну, фенілетиламіну, піразолону, саліцилової кислоти; морфін, кодеїн, трамадол, метадон, лідокаїн, зопіклон, димедрол, донорміл, амітриптилін. Питання №11. «Якими захворюваннями ОСОБА_15 страждав за життя?». Відповідь на питання №11. При судово-медичній експертизі трупа не було виявлено морфологічні ознак хронічних захворювань чи грубих патологій розвитку. Питання №12. «Чи був спроможній потерпілий після заподіяння йому тілесних ушкоджень здійснювати будь-які самостійні цілеспрямовані дії (рухатися, кричати, кликати на допомогу та інші?» Відповідь на питання №12. Враховуючи відсутність грубих порушень анатомічної цілісності головного мозку, характер виявлених ушкоджень можна припустити, що в процесі заподіяння ушкоджень потерпілий міг зберігати можливість здійснення самостійних активних дій (рухатися, кричати, кликати на допомогу), інтервал часу через який така можливість зникла, експертним шляхом визначити неможливо, після отримання ним всього комплексу ушкоджень з наростанням розвитку смертельних ускладнень (набряк мозку, травматичний шок) така можливість виключається. Питання №13. «З якою силою були заподіяні тілесні ушкодження?» Відповідь на питання №13. Дане питання виходить та межі компетенції судово-медичного експерта, сила ударів є фізичною величиною, тому для відповіді на дане запитання необхідно залучення фахівців з інших галузей (том 1, арк.крим.пров.№107-115);

- висновком експерта №62 від 12 січня 2024 року, На основі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , враховуючи відомі обставини справи та у відповідності до поставлених перед експертами питаннями, прийшов до наступних висновків. Питання: Які саме тілесні ушкодження були виявлені у неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .? Відповідь: У нього малися синці лівої верхньої кінцівки, правої кисті. Питання: Яка тяжкість тілесних ушкоджень виявлених у неповнолітнього ОСОБА_9 , їх давність, локалізація і механізм утворення? Відповідь: За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П1.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6. Синці по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, по зовнішньо-задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті в області 4-5 п?ясткових кісток з набряком м?яких тканин та кісток зап,ястку, в області середньої фаланги 3-го пальця виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такий предмет (предмети), за механізмом - удар (удар-стиснення). Давність виявлених ушкоджень (синці лівого ліктьового суглоба, правої кисті і кісток зап?ястку з чіткими контурами) може відповідати 10 січня 2024року; синця лівого плеча (синець з нечіткими контурами) - не менше 3-х діб до моменту огляду. Питання: Чим були нанесені вказані тілесні ушкодження, скільки ударів було нанесено і куди саме? Відповідь: Травмуючим предметом могли бути як озброєна рука, взута нога, або інший предмет з такими ж властивостями. У ОСОБА_9 малося не менше 5-6 ділянок прикладання фізичної сили в області лівої верхньої кінцівки та правої кисті і кісток зап`ястку. Питання: Чи могли виявлені тілесні ушкодження (частина їх) утворитися від падіння (однократного або багаторазового) з висоти власного зросту або при нанесенні ударів по тілу людини? Відповідь: Виникнення всіх тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з височини власного зросту виключається, про що свідчить кількість тілесних ушкоджень, локалізація та взаємне розташування. Ушкодження в області правої кисті могли виникнути при нанесенні ударів по тілу людини (том 1, арк.крим.пров.№173-174);

- висновком експерта №63 від 16 січня 2024 року, відповідно до якого, на основі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи відомі обставини справи та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями, експерт дійшов до наступних висновків. Питання: Які саме тілесні ушкодження були виявлені у неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .? Відповідь: у нього малися садна правої кисті. Питання: Яка тяжкість тілесних ушкоджень виявлених у неповнолітнього ОСОБА_8 , їх давність, локалізація і механізм утворення? Відповідь: За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6. Садна на тильній поверхні правої кисті в області голівки 3-ї та 5-ї п`ясткових кісток та дистального кінця 4-ї п`ясткової кістки виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом - тертя-ковзання. Давність виявлених ушкоджень (скоринки саден нижче рівня шкіри) - не менше 4-5- діб до моменту огляду. Питання: Чим були нанесені вказані тілесні ушкодження, скільки ударів було нанесено і куди саме? Відповідь: У ОСОБА_8 малося 6 саден в області правої кисті. Травмуючим предметом (предметами) могли бути як озброєна рука, взута нога, або інший предмет з такими ж властивостями. Питання: Чи могли виявлені тілесні ушкодження (частина їх) утворитися від падіння (однократного або багаторазового) з висоти власного зросту або при нанесенні ударів по тілу людини? Відповідь: Виникнення всіх тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з височини власного зросту з послідуючим ударом об виступаючі тупі тверді предмети виключається. Ушкодження в області правої кисті могли виникнути при нанесенні ударів по тілу людини (том 1, арк.крим.пров.№177-178);

- висновком експерта №107/1 від 06 лютого 2024 року, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з огляду на відомі обставини випадку та даних додаткових методів дослідження, експерт прийшов до наступних підсумків. Питання №1. «Чи є у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 які небудь тілесні ушкодження? Відповідь на питання №1. При експертизі трупа були виявлені тілесні ушкодження, які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла», до якої входять: закрита внугрішньочерепна травма: садна голови, синці та садна правої та лівої вушних раковин, множині садна та синці обличчя, забійні рани обличчя, крововиливи в слизову оболонку верхньої та нижньої губи, множині крововиливи в м?яких тканинах обличчя; крововиливи в м?які покривні тканини голови, крововиливи в скроневих м?язах, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, дифузно-вогищеві субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, кров у шлуночках головного мозку, перелом кісток носу; закрита травма грудної клітки: крововиливи у м?язи грудної клітки, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям, крововиливи в навколо ниркову клітковину; синець та садно шиї, синці лівого плеча, садно та синець правого передпліччя, синці лівого ліктьового суглобу лівого передпліччя, синці правої та лівої кисті. Питання №2. «Якщо так, то який їх характер, давність, локалізація і механізм утворення?». Відповідь на питання №2. Всі виявлені тілесні ушкодження які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла» прижиттєві (на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкоджень), виникли незадовго до настання смерті (1-3 години до настання смерті згідно результатів судово-гістологічного дослідження), виникли внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразилося. Тиакими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Даний висновок підтверджується характером ушкоджень, локалізація їх на обличчі (як на виступаючих так і на западаючих ділянках голови), розташування їх в межах різних ділянок та поверхнях тіла, поширеність та різна інтенсивність крововиливів в осередках ушкоджень, прямий розгинальний механізм переломів ребер, видові характеристики ушкоджень (синців. садна, морфологічні особливості шкірних ран (нерівні осаджені краї, наявність тканинних перетинок в області кінців, наявність розміжчення тканин), обмежено-дифузний характер крововиливів під м?яку мозкову оболонку, розташування зон ушкодження головного мозку в проекції місць зовнішніх травматичних дій. Питання №3. «Яка ступінь тяжкості кожного з тілесних ушкоджень окремо заподіяних ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №3. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до сполученої травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6 та перебувають в причино наслідковому зв?язку із настанням смерті. Питання №4. «Чи відрізняються виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_15 по давності (часі) їх спричинення? Якщо так, то як саме?» Відповідь на питання №4. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу не перевищуючий доби, що не дозволяє встановити давність (час) їх спричинення. Питання №5. «Чи є прямий причинний зв?язок між отриманими ушкодженнями і смертю потерпілого ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №5. Виявлені тілесні ушкодження які відносяться до «сполученої травми» перебувають в причино наслідковому зв?язку із настанням смерті. Питання №6. «Чи здатний був потерпілий ОСОБА_15 після заподіяння йому тілесних ушкоджень самостійно пересуватися?» Відповідь на питання №6. Враховуючи відсутність грубих порушень анатомічної цілісності головного мозку, характер виявлених ушкоджень можна припустити, що в процес заподіяння ушкоджень потерпілий міг зберігати можливість здійснення самостійних активних дій (рухатися, кричати, кликати на допомогу), інтервал часу через який така можливість зникла, експертним шляхом визначити неможливо, після отримання ним всього комплексу ушкоджень з наростанням розвитку смертельних ускладнень (набряк мозку травматичний шок) така можливість виключається. Питання №7. «Який проміжок часу минув з моменту спричинення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень до моменту настання його смерті?». Відповідь на питання №7. Всі тілесні ушкодження утворились в короткий проміжок часу, який може вимірюватися від хвилин до годин до настання смерті. Питання №8. «Чим були нанесені зазначені тілесні ушкодження?». Відповідь на питання №8. Всі виявлені тілесні ушкодження які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла» прижиттєві (на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередкий ушкоджень), вишнюта пезадовго до пастаня смерті, винили внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися. Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Питання №9. «Яка кількість прикладень фізичної сили було нанесено і куди саме (в як частини тіла)? Скільки всього мінімальну кількість ударів було нанесено потерпілому ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №9. Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх локалізацію, взаєморозташування та морфологічні особливості, можна вважати що в область верхньої та нижньої губи заподіяно не менше 2-х травматичних дій, в ділянку голови не менше 10-ти, в обличчя не менше 20-ти, в ділянку грудної клітки не менше 10-ти, кінцівки не менше 10-ти травматичних дій, в ділянки шиї не менше 2-х травматичних дій. Характер ушкоджень свідчить про безпосередню дію тупих твердих предметів в травмовані ділянки, що свідчить про те що потерпілий був звернутий травмованими ділянками до предметів травми, враховуючи кількість, характер та морфологічні особливості ушкоджень, послідовність нанесення не вдається встановити. Питання №10. «Яке найбільш вірогідно взаєморозташування потерпілого і нападника?» Відповідь на питання №10. Виключна відповідь на дане питання по наявному об?єму даних неможлива, оскільки потерпілий в момент заподіяння йому ушкоджень міг знаходитись в будь-якому положенні, та його положення могло змінюватися за умови доступності місць прикладання сили і напрямку травмуючи дій. Відповісти на дане питання можливо шляхом оцінки можливості (або неможливості) заподіяння ушкоджень при обставинах, зазначених учасниками або свідками події. Питання №11. «Чи міг потерпілий сам заподіяти собі ці пошкодження у тому числі при падінні з висоти власного зросту або самотравмуванні?» Відповідь на питання №11. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа гр. ОСОБА_15 , в результаті падіння з положення стоячи чи само травмуванні неможливе. Питання №12. «У якій послідовності заподіювалися пошкодження?» Відповідь на питання №12. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу не перевищуючий доби, що не дозволяє встановити послідовність їх. Питання №13. «Чи перебував потерпілий ОСОБА_15 під час вчинення відносно нього злочину в стані алкогольного сп?яніння? Якщо так, то яка була ступінь алкогольного сп?яніння?» Відповідь на питання №13. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_15 , 2005р.н., виявлений етиловий спирт концентрації 1,24%. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Дана концентрація алкоголю у крові, стосовно до живих осіб, може відповідати легкому ступеню алкогольного сп?яніння. При судово-токсикологічному дослідженні печінки з жовчним міхуром від трупа ОСОБА_15 , 2005р.н., не виявлені: похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1,4-бензодіазепіну, фенілетиламіну, піразолону, саліцилової кислоти; морфін, кодеїн, трамадол, метадон, лідокаїн, зопіклон, димедрол, донорміл, амітриптилін. Питання №14. «Яка причина смерті потерпілого ОСОБА_15 .?» Відповідь на питання №14. Причиною його смерті з?явилася сполучена травма голови, тулубу та кінцівок, яка ускладнилася травматичним шоком, що підтверджується наявністю ушкоджень, результатами лабораторних методів дослідження та морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті. Питання №15. «Коли настала смерть потерпілого ОСОБА_15 (дата, час)?» Відповідь на питання №15. Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ при дослідженні їх в морзі, причину смерті, умови перебування трупу, смерть могла наступити за 11-12 годин до моменту дослідження трупу у морзі. Більш детально встановити час настання смерті можливо після надання слідчим протоколу огляду трупу, вивченням трупних явищ, які були описані черговим судово-медичним експертом виїздом на місце події. Питання №16. «Які саме тілесні ушкодження стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 .? А саме чи є причиною смерті якісь конкретні тілесні ушкодження або ж їх сукупність?» Відповідь на питання №16. Виявлені тілесні ушкодження які відносяться до «сполученої травми» в сукупності перебувають я причино наслідковому зв?язку із настанням смерті. Питання №17. «Коли (дата та час) виникли виявленні при дослідженні трупа ОСОБА_15 тілесні ушкодження?» Відповідь на питання №17. Судово-медичний експерт не встановлює дату та час заподіяння тілесних ушкоджень, а визначає час з моменту їх заподіяння до моменту настання смерті. В даному випадку такий проміжок часу міг складати 4-5 годин, що підтверджується характером та темпом загоєння тілесних ушкоджень. Питання №18. «Чи можливо була уникнути смерті ОСОБА_15 при своєчасному наданні йому необхідної медичної допомоги ?» Відповідь на питання №18. Відповідь на дане питання виходить за межі компетенції лікаря судово-медичного експерта. Питання №19. «Якими хворобами хворів потерпілий ОСОБА_15 , та чи мається прямий причинний зв?язок між хворобою і смертю останнього?» Відповідь на питання №19. При судово-медичній експертизі трупа не було виявлено морфологічні ознак хронічних захворювань чи грубих патологій розвитку (том 2, арк.крим.пров.№40-45);

- протоколом огляду речей від 01 лютого 2024 року, складеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , об`єктом огляду був спеціальний сейф пакет Національної поліції України №WAR0093547, в якому наявний мобільний телефон «Iphone», який вилучений 11 січня 2024 року у затриманого в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду пакет було відкрито та в ньому знаходився мобільний телефон «Iphone» в корпусі чорного кольору, imei: НОМЕР_5 , та гумовому чохлі чорного кольору. В утримувачі сім-карти мається сім-карта оператора «лайфселл». На вказаному телефоні виявлені 7 відео файлів та 2 фото створені в четверг, 11 января 2024г., в проміжку часу з 00:31год. по 02:37год. (том 2, арк.крим.пров.№54-61);

- дослідженим в судовому засіданні DVD-R диском для лазерних систем зчитування «Verbatim» з сімома відео файлами: IMG_2518, IMG_2519, IMG_2521, IMG_2522, IMG_2523, IMG_2524, IMG_2527 та двома фотофайлами IMG_2525, IMG_2528 (том 2, арк.крим.пров.63);

- висновком експерта №282/426-БД від 21 лютого 2024 року, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразку крові потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2, арк.крим.пров.№69-71);

- висновком експерта №283/593-БД від 07 березня 2024 року, відповідно до якого, на питання слідчого: У разі виявлення слідів крові на наданих на дослідження вилучених у ОСОБА_8 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року, кросівках, джинсах та спортивній кофті, встановити їх генетичні ознаки. Відповідь експерта: Із досліджених слідів крові на внутрішній боковій поверхні лівого черевика, на манжеті правого рукава кофти та в нижній частині передньої лівої половини джинсів ОСОБА_8 отримані препарати ДНК чоловічої генетичної статі, встановлені їх генотипи. Із дослідженого сліду крові на зовнішній боковій поверхні правого черевика ОСОБА_8 отримані препарати з низьким вмістом ДНК формально чоловічої генетичної статі, які мають ознаки суміші ДНК не менше ніж 2-х осіб та ознаки руйнації ДНК, не містять домінуючу ДНК, для порівняльного молекулярно-генетичного аналізу не придатні. На питання слідчого: Чи збігаються (або співпадають) генетичні ознаки крові, виявленої на наданих на дослідження вилучених у ОСОБА_8 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року, кросівках, джинсах та спортивній кофті, з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ? Відповідь експерта: Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипів досліджених слідів крові на внутрішній боковій поверхні лівого черевика та в нижній частині передньої лівої половини джинсів ОСОБА_8 між собою та з генотипом потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ДНК досліджених слідів крові на внутрішній боковій поверхні лівого черевика та в нижній частині передньої лівої половини джинсів ОСОБА_8 може походити від потерпілого ОСОБА_15 з ймовірністю не менше 999999977%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,2310-17. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,23 чоловіків на сто квадрильйонів. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив неспівпадання генотипу досліджених слідів крові на манжеті правого рукава кофти ОСОБА_8 з генотипом потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ДНК досліджених слідів крові на манжеті правого рукава кофти ОСОБА_8 й може походити від невстановленого чоловіка (том 2, арк.крим.пров.№82-86);

- висновком експерта №284/428-БД від 22 лютого 2024 року, відповідно до якого, на питання слідчого: «2.1. Чи є на наданих на дослідження вилучених у ОСОБА_41 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року кросівках, джинсах та спортивній кофті, сліди крові людини? Відповідь експерта: В слідах на черевиках (кросівки) об?єкти №№12, 13, в слідах на кофті об?єкти №№1 ,2 ,3, 4 в слідах на штанах - джинсах - об?єкт №11 встановлена наявність крові при дослідженні якої виявлений гемоглобін людини. На питання слідчого: 2.2. Якщо так, то встановити їх генетичні ознаки. Чи збігаються (або співпадають )генетичні ознаки крові виявлені на даних на дослідження, вилучених у ОСОБА_42 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року кросівках, джинсах та спортивній кофті, з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Відповідь експерта: Відповідь на поставлені питання буде надана за результатами молекулярно генетичних досліджень (том 2, арк.крим.пров.№92-95);

- висновком експерта №284/592-БД від 07 березня 2024 року, відповідно до якого, на питання слідчого у разі виявлення слідів крові на наданих на дослідження вилучених у ОСОБА_9 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року, кросівках, джинсах та спортивній кофті, встановити їх генетичні ознаки. Відповідь експерта: Із досліджених слідів крові на зовнішній боковій поверхні правого кросівка, на внутрішній боковій поверхні лівого кросівка, в верхній частині передньої правої половини кофти та в середній частині передньої лівої половини джинсів ОСОБА_9 отримані препарати ДНК чоловічої генетичної статі, встановлені їх генотипи. На питання слідчого: Чи збігаються (або співпадають) генетичні ознаки крові, виявленої на наданих на дослідження вилучених у ОСОБА_9 під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України від 11 січня 2024 року, кросівках, джинсах та спортивній кофті, з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ? Відповідь експерта: Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз вияви співпадання генотипів досліджених слідів крові на зовнішній бокові поверхні правого кросівка, на внутрішній боковій поверхні лівого кросівка, верхній частині передньої правої половини кофти та в середній части передньої лівої половини джинсів ОСОБА_9 між собою та з генотипо потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ДНК досліджених слідів крові на зовнішній боковій поверхні право кросівка, на внутрішній боковій поверхні лівого кросівка, в верхній части передньої правої половини кофти та в середній частині передньої лівої половини джинсів ОСОБА_9 може походити від потерпіло ОСОБА_15 з ймовірністю не менше 999999977%. Часто поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,23-10-17. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,23 чоловіків на сто квадрильйонів (том 2, арк.крим.пров.№97-101);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20 лютого 2024 року та описом до нього (том 2, акр.крим.пров.№№115, 116);

- листом вих.№КНО-07.8.6./1085БТ від 16 лютого 2024 року, за підписом заступника керуючого відділення з контрольно-операційної діяльності Відділення №10сПУМБ в м. Кривий Ріг та звітом по транзакціях/без використання БПК, що були випущені до рахунку НОМЕР_2 , власник рахунку ОСОБА_15 , за період з 2024-01-09 по 2024-01-11, відповідно до яких 2024-01-11 було здійснено переказ на CARD*6913 у сумі 686,00грн. (том 2, арк.крим.пров.№117-120);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року, проведеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , за участі свідка ОСОБА_14 , спеціаліста судово-медичного експерта Криворізького районного відділу КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР ОСОБА_43 , у присутності понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , під час якого, свідок в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , розповів про обставини конфлікту які виникли між померлим ОСОБА_15 та обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , механізм та локалізацію нанесення ударів обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_15 (том 2, арк.крим.пров.№155-161);

- протоколом огляду речей від 22 лютого 2024 року, складений старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , в присутності свідка ОСОБА_14 , оперуповноваженого ВКП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_46 , під час якого, проведено огляд мобільного телефону «Iphone Xr» DVD-R диск для лазерних систем зчитування «Verbatim» з сімома відео файлами: IMG_2518, IMG_2519, IMG_2521, IMG_2522, IMG_2523, IMG_2524, IMG_2527 та двома фотофайлами IMG_2525, IMG_2528. Під час проведення вказаної слідчої дії, свідок ОСОБА_14 детально описує, хто зображений на відео, хто знімає відео та які події відбуваються (том 2, арк.крим.пров.№162-165);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2024 року, проведеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , за участі підозрюваного ОСОБА_8 , законного представника підозрюваного ОСОБА_10 , захисника підозрюваного ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_47 , статиста ОСОБА_48 , спеціаліста судово-медичного експерта Криворізького районного відділу КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР ОСОБА_43 , у присутності понятих ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , під час якого, ОСОБА_8 в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , розповів про обставини конфлікту, який виник між ним та померлим ОСОБА_15 за участі ОСОБА_9 , механізму та локалізації нанесених ударів ОСОБА_15 та долучений до протоколу відео файлами фіксації слідчої дії, який досліджений в судовому засіданні (том 2, арк.крим.пров.№242-248);

- протоколом огляду речей від 21 березня 2024 року, складеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , об`єктом огляду є спеціальний сейф пакет Національної поліції України №WAR0093546, в якому наявний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» та «Iphone S», які вилучені 11 січня 2024 року в порядку ст.208 КПК України у неповнолітнього ОСОБА_9 , під час огляду виявлено 6 фото файлів IMG_0575, IMG_0576, IMG_0577, IMG_0578, IMG_0579, IMG_0580, які створені в Четверг, 11 января 2024г., в 03:13 (том 3, арк.крим.пров.№1-27);

- висновком експерта товарознавчої експертизи №1164 від 26 березня 2024 року, відповідно до якого, ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону «Apple iPhone 6s», в корпусі сірого кольору, внутрішня пам`ять 32Гб, бувшого у використанні, станом на 11 січня 2024 року, становить 1850,00грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (том 3, арк.крми.пров.№29-35);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2024 року, проведеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , за участі підозрюваного ОСОБА_9 , законного представника підозрюваного ОСОБА_11 , захисника підозрюваного ОСОБА_13 , психолога ОСОБА_51 , статиста ОСОБА_52 , спеціаліста судово-медичного експерта Криворізького районного відділу КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР ОСОБА_43 , у присутності понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , під час якого, ОСОБА_9 в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , розповів про обставини конфлікту, який виник між ОСОБА_8 та померлим ОСОБА_15 за його участі, механізму та локалізації нанесених ними ударів ОСОБА_15 та долучений до протоколу відео файлами фіксації слідчої дії, який досліджений в судовому засіданні (том 3, арк.крим.пров.№45-50);

- протоколом огляду речей від 28 березня 2024 року, складеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , за участі підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_12 , законного представника ОСОБА_10 , психолога ОСОБА_55 , під час якого, проведено огляд спеціального пакету Національної поліції України №PSP 2114851, вилученого 11 січня 2024 року у ОСОБА_8 під час затримання в порядку ст.208 КПК України мобільного телефону «iPhone». Під час огляду, виявлено, що на номер карти НОМЕР_3 11.01.2024, 00:36 годин мається трансакція отримання коштів в сумі 686,00грн., мається трансакція переказ на картку 516780….3407 в сумі 185,00грн., з фото таблицею (том 3, арк.крим.пров.№53-60);

- висновком експерта №107/2 від 29 березня 2024 року, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертиз трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з огляду на відомі обставини випадку, даних додаткових методів дослідження, відповідаючи на поставлені перед експертизою запитання, приходжу до наступних підсумків: Питання №1. «Чи відповідають дані судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (висновку експерта №107 від 02 лютого 2022 року та №107 від 06 лютого 2024 року) показаннями даними свідком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 під час слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року?». Відповідь на питання №1. Механізм вказаний свідком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 під час слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року, не суперечить об?єктивним судово-медичним даним, щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень виявлених та тілі трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Питання №2. «Чи відповідають дані судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (висновку експерта №107 від 02 лютого 2022 року та №107 від 06 лютого 2024 року) показаннями даними підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час слідчого експерименту від 14 березня 2024 року?» Відповідь на питання №2. Механізм вказаний підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час слідчого експерименту від 14 березня 2024 року, не суперечить об?єктивним судово-медичним даним, щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень виявлених та тілі трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Питання №3. «Чи відповідають дані судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (висновку експерта №107 від 02 лютого 2022 року та №107 від 06 лютого 2024 року) показаннями даними підозрюваним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 під час слідчого експерименту від 27 березня 2024 року?» Відповідь на питання №3. Механізм вказаний підозрюваним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 під час слідчого експерименту від 27 березня 2024 року не суперечить об`єктивним судово-медичним даним, щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень виявлених та тілі трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не співпадають щодо кількості точок прикладання фізичної сили в ділянку голови. Питання №4. «Чиї показання, дані в ході слідчих експериментів найбільш вірогідні до механізму і локалізації виявлених у потерпілого ОСОБА_15 тілесних ушкоджень. Відповідь на питання №5. Враховуючи розташування та морфологічні особливості та кількість виявлених тілесних ушкоджень, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 найбільш вірогідніше по механізму могли виникнути, як зазначив свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 під час слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року. Питання №5. «В який час проводилося дослідження трупу ОСОБА_15 у морзі?» Відповідь на питання №5. Із висновку лікаря-судово-медичного експерта №107 від 11 січня 2024 року «Трупне заклякання добре виражене у м?язах обличчя, шиї, верхніх і нижніх кінцівок, руйнується із зусиллям. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору, розташовані на правій-бічній поверхні поверхнях тулуба і кінцівок, при натисканні на них динамометром с зусиллям 2кг/см2 протягом зникають і відновлюється через 5-6 хвилин (15 годин 00 хвилин). Вимірювання температури тіла не проводилося через перебування тіла в холодильній камері. Ознаки гниття не виражені.» Труп гр. ОСОБА_15 було досліджено в морзі о 15.00 годині (том 3, арк.крим.пров.№64-73).

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Надаючи правову оцінку показам обвинувачених, свідків, та досліджених матеріалів кримінального провадження, суд виходить із наступного.

Так, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вину у пред`явленому звинуваченні визнали у повному обсязі, їх вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, також підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду речей від 01 лютого 2024 року, складеного старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_40 , а саме телефону марки «Iphone», який вилучений 11 січня 2024 року у затриманого в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дослідженими в судовому засіданні вилученими з вказаного телефону сімома відео файлами та двома фото, які створені в четвер 11 січня 2024 року, в проміжку часу з 00:31год. по 02:37год., на яких встановлено нанесення численних ударів в область голови та тулубу обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_15 . При цьому з вказаного відео судом було встановлено, що потерпілий ОСОБА_15 просив зупинитись, однак обвинувачені на прохання потерпілого не звертали уваги, а продовжували наносити численні удари. Навіть після втрати свідомості потерпілим, обвинувачені продовжували наносити удари, що свідчить про особливу жорстокість обвинувачених.

Також вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, підтверджена проведеними слідчими експериментами від 22 лютого 2024 року, за участі свідка ОСОБА_14 , від 14 березня 2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_8 та від 27 березня 2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_9 , під час яких свідок та обвинувачені розповіли про механізм та локалізацію нанесених ударів потерпілому ОСОБА_15 тависновком експерта №107/2 від 29 березня 2024 року, відповідно до якого, механізм вказаний обвинуваченими під час слідчого експерименту не суперечить об?єктивним судово-медичним даним, щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень виявлених на тілі трупа ОСОБА_15 , але не співпадають щодо кількості точок прикладання фізичної сили в ділянку голови та найбільш вірогідніше по механізму могли виникнути, як зазначив свідок ОСОБА_14 під час слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року. Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року свідок ОСОБА_14 зазначив, що проміжків між побиттям потерпілого було п`ять, тривалість побиття була від 10 до 15 хвилин, потерпілий неодноразово втрачав свідомість під час побиття, проте, це не зупиняло обвинувачених, а навпаки, після повернення потерпілого до свідомості, побиття продовжувались та зупинились, лише після того, як потерпілий вже не приходив до тями. Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України підтверджується протоколом огляду речей від 21 березня 2024 року, зокрема, мобільного телефону марки «Iphone S», який був вилучений 11 січня 2024 року у обвинуваченого ОСОБА_9 , на якому були виявлені фотознімки, створені 11 січня 2024 року, о 03:13год., на яких обвинувачені «позують» та посміхаються, при цьому на задньому фоні їх фото, на дивані, видно частину тіла людини, потерпілого ОСОБА_15 , з численними саднами на обличчі з заплющеними очима, що на думку суду, свідчить про особливу зухвалість обвинувачених, та відсутність розуміння у них вчинення тяжкого злочину.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.4 КК України, підтверджується також наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_14 , проведеними слідчими експериментами від 22 лютого 2024 року за участі свідка ОСОБА_14 , від 14 березня 2024 року за участі обвинуваченого ОСОБА_8 та від 27 березня 2024 року за участі обвинуваченого ОСОБА_9 , протоколом огляду речей від 28 березня 2024 року, під час якого проведено огляд мобільного телефону марки «Iphone», який вилучений 11 січня 2024 року під час затримання в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_8 , під час якого виявлено, що в додатку «monobank» на картковий рахунок НОМЕР_3 , 11 січня 2024 року, о 00:36 годині проведено трансакцію на суму 686,00грн. та листом вих.№КНО-07.8.6./1085БТ від 16 лютого 2024 року, за підписом заступника керуючого відділення з контрольно-операційної діяльності Відділення №10сПУМБ в м. Кривий Ріг, звітом по транзакціях/без використання БПК, що були випущені до рахунку НОМЕР_2 , власник рахунку ОСОБА_15 , відповідно до якого, 2024-01-11 було здійснено переказ на CARD*6913 у сумі 686,00грн., протоколом затримання неповнолітньої особи, підозрюваної у вчинені злочину від 11 січня 2024 року, відповідно до якого, під час затримання ОСОБА_56 , у останнього було виявлено мобільний телефон марки «Iphone S», без сім картки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та переконливих доказів, що підтверджують винність обох обвинувачених у вчинені інкримінованих їм злочинів поза розумним сумнівом, тому що винність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та показами самих обвинувачених, свідків.

Дії обвинувачених ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 , суд кваліфікує за: ст.121 ч.2 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; ст.186 ч.4 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; ст.186 ч.4 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

Статтею 66 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: 1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

За рекомендаціями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 роз`яснено, що визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

За пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з пункту 3 частини 1 статті 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в частині 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо). Висновки суду про наявність чи відсутність обставин, які пом`якшують покарання неповнолітнього, мають бути вмотивовані у вироку.

Так, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , встановлено, що останній вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії умисних тяжких злочинів, провину визнав, на час вчинення злочинів був неповнолітнім, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаними адресами проживав у свого старшого брата ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та зі своєю бабцею ОСОБА_58 . З 23 вересня 2022 року навчався в Зеленодольському професійному ліцеї за професією «Електрозварник ручного зварювання, електромонтажник силових мереж та електроустаткування». Має добре розвинуті комунікативні здібності, навчальні досягнення середнього рівня, потребує постійного контролю зі сторони педагогів. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Має довільну зорову, слухову, механічну пам`ять, добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставився безвідповідально. Має пропуски занять без поважних причин. Вихованням дитини займається бабуся. Після затримання був переведений до Криворізького ліцею №77 КМР. ОСОБА_8 на обліку служби у справах дітей та органів Національної поліції України не перебував, раніше не судимий. На обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. 27 лютого 2024 року у відношенні ОСОБА_8 проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до якої ОСОБА_8 в період інкримінованих йому діянь не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною сектором ювенальної пробації м. Кривий Ріг Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_8 беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень можливі у винятковому випадку та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжує вину обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує, що він вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії умисних тяжких злочинів, провину визнав, неповнолітній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає: АДРЕСА_4 , з матір`ю ОСОБА_59 , батьком ОСОБА_11 , та сестрою ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . З 01 вересня 2023 року навчався в Зеленодольському професійному ліцеї за професією «Електрозварник ручного зварювання, електромонтажник силових мереж та електроустаткування». Зарекомендував себе як недисциплінований учень, має навчальні досягнення середнього та низького рівня, довільну зорову, слухову, механічну пам`ять. До виконання громадських доручень ставиться недбало. За характером хлопець різкий, емоційний, нестриманий. Часто буває агресивний, провокує конфлікти серед хлопців групи. Кирило схильний до протиправної поведінки. Не вміє себе адекватно оцінювати, невпевнений у собі, нерішучий, підвищена тривожність, має труднощі у спілкуванні, буває задиркуватий, самолюбивий, неорганізований, часто ображається. Має потребу в увазі, признанні. Після затримання відрахований з ліцею. Неповнолітній ОСОБА_9 на обліку служби у справах дітей та органів Національної поліції України не перебуває, раніше не судимий. На обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. 26 лютого 2024 року у відношенні ОСОБА_9 проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до якої ОСОБА_9 в період інкримінованих йому діянь не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною сектором ювенальної пробації м. Кривий Ріг Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_9 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень можливі у винятковому випадку та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно зі ст.67 КК України до обставин, що обтяжують вину обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Щодо наявності щирого каяття, то суд наголошує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Судом встановлено, що обвинувачені до закінчення судового слідства та надання їм останнього слова, не просили пробачення у потерпілих, незважаючи на відшкодування матеріальної шкоди їх батьками на поховання потерпілого ОСОБА_15 , не пропонували грошових коштів для відшкодування моральної шкоди батькам померлого, не засуджували своєї поведінки, а зазначали, що їх дії були спровоковані висловлюваннями загиблого ОСОБА_15 , тобто фактично ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодилися із висунутим обвинуваченням, що може бути розцінено як визнання провини, однак не може вважатися щирим каяттям.

Зазначений висновок суду, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеної в постанові від 19 березня 2025 року (справа №619/4355/23, провадження №51-4779км24).

Відповідно до абзацу 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадян» №7 від 30 травня 1997 року, суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальний закон передбачає можливість застосування положень ст.69 КК при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У своїй правовій позиції, викладеній у постанові від 03 грудня 2019 року (справа №552/2739/17, провадження №51-2673 км 19) ККС ВС зазначив, що при визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного. Суд, застосовуючи положень ст.69 КК при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому ані прокурор, ані обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ані їх захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_61 , не наводять переконливих аргументів, які б вказували на наявність обставин, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку вчиненого обома обвинуваченими кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, об`єктом якого є здоров`я людина, а з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст.24 КК України) та ч.4 ст.186 КК України, об`єктом якого є право власності, а його додатковими обов`язковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканність особи, її особиста свобода, здоров`я. Вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаних злочинів з особливою жорстокістю, а саме нанесення численних ударів потерпілому протягом тривалого проміжку часу (приблизно двох годин, що встановлено під час проведення слідчого експерименту та з часу досліджених в судовому засіданні відео файлів), неодноразова втрата свідомості потерпілим під час нанесення вказаних ударів, продовження злочинних дій навіть після втрати свідомості потерпілим, знімання побоїв на відео та фотографування з непритомним потерпілим на обличчі якого наявні сліди побоїв, на думку суду істотно підвищує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У своїх правових висновках, що викладені у постанові від 09 жовтня 2019 року (справа №127/16072/17, провадження №51-2581км19)Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже підстав для призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із застосуванням положень ст.69 КК України, на чому наполягає прокурора та сторона захисту, суд не вбачає з огляду на право суду на «судову дискрецію» у виборі виду і розміру покарання та відсутності передбачених статтею 69 КК підстав, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом.

Разом з цим, відповідно до приписів статті 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно положень пунктів 1 та 2 частини першої статті 66 КК обставинами, які пом`якшують покарання, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; та добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином, передумов для призначення обвинуваченим покарання з урахуванням положень ст.69 та 69-1 КК України, суд не вбачає.

Крім того, така позиція сторони обвинувачення та захисту щодо призначення покарання, суперечить висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 квітня 2025 року, справа №754/15594/23, провадження №51-4274 кмо 24, згідно котрого, якщо при призначенні неповнолітньому покарання з урахуванням положень статей 99-102 КК, таке покарання буде нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, додатково посилатись на ст.69 КК не потрібно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного - його вік, яким станом на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставини, які пом`якшують покарання - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, відсутність обставини, які обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з урахуванням вимог ст.ст.102, 103 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного - його вік, який станом на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, та є таким на сьогоднішній день, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставини, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з урахуванням вимог ст.ст.102, 103 КК України.

Так, злочини, які кваліфіковано за ст.121 ч.2 КК України, та за ст.186 ч.4 КК України, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.102 КК України, покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому за тяжкий злочин на строк не більше семи років.

Згідно ч.2 ст.103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому за сукупністю кримінальних правопорушень або вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі не може перевищувати п`ятнадцяти років.

Також при призначення остаточного покарання обвинуваченим, суд враховує позицію потерпілих.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали у повному обсязі.

За приписами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 2 ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.5 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року, і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

Крім того, суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Судом установлено, що внаслідок вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, потерпілій дійсно були завдані моральні (душевні) страждання, які викликані втратою рідної людини - сина, внаслідок нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_62 , у зв`язку із чим порушився її звичайний і нормальний спосіб життя, вона відчувала і відчуває сильні душевні страждання через невідновну втрату, переживає постійні душевні страждання, втратила душевний спокій, суттєво були порушені її нормальні життєві зв`язки, вона змушена докладати значних зусиль для організації свого життя.

З цих підстав, враховуючи обсяг та глибину, спричинених фізичних та душевних страждань позивачки, суд дійшов висновку, що справедливим може бути визначено розмір солідарного відшкодування з відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 моральної шкоди пред`явленої позивачкою у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень. Такий розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і конкретним обставинам справи.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, на виявлене та вилучене під час обшуку 11 січня 2024 року в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , - скасувати.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вирок законної сили, залишити без змін.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення: судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11461-БД від 15 травня 2024 року у розмірі 10 691,50грн., та судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11448-БД від 29 травня 2024 року у розмірі 9235,55грн., в порядку ст.ст.122-124 КПК України, слід стягнути з обвинувачених в рівних частинах на користь держави.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За статтею 1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у частині 2 статті 1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, частиною 3 статті 1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Строк відбування покарання обвинуваченим обчислювати з 11 січня 2024 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.2, ст.186 ч.4 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.121 ч.2 КК України, у виді 07 (семи) років позбавлення волі;

- за ст.186 ч.4 КК України, у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, з урахуванням положень ст.ст.102, 103 КК України, остаточно призначитиОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового їх складання, у виді 07 (семи) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 11 січня 2024 року.

Неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.2, ст.186 ч.4 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.121 ч.2 КК України, у виді 07 (семи) років позбавлення волі;

- за ст.186 ч.4 КК України, у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, з урахуванням положень ст.ст.102, 103 КК України, остаточно призначитиОСОБА_9 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового їх складання, у виді 07 (семи) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 11 січня 2024 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі відсутності у останнього коштів, майна, достатніх для відшкодування ним шкоди, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, з його законного представника, - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , 500 000,00грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального порушення.

В іншій частині позову відмовити.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року на виявлене та вилучене під час обшуку 11 січня 2024 року в приміщенні квартири АДРЕСА_6 майно, - скасувати.

Речові докази, які зазначені в постанові слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 січня 2024 року на арк.крим.пров.№102-103, т.1, а саме: чоловіча куртка чорного кольору зі слідами РБК, зразок рідини, який поміщений у пластикову колбу та запакований у спеціальний пакет №WAR00935531; наволочка зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091667; виріз зі слідом РБК, який запаковано до паперового конверту, який та опломбовано пломбою №NPP-0091668; вирізка з простирадла зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091662; вирізка з оббивки дивану зі слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091669; змив з ручки швабри, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091666; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей вітальні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091665; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей кухні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091664; змив з зовнішньої поверхні ручки вхідних дверей, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091671; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей вітальні (кімната №1), який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091670; змив з внутрішньої поверхні ручки вхідних дверей, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091672; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей кухні, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091663; змив з внутрішньої поверхні ручки дверей ванної кімнати, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091674; змив з зовнішньої поверхні ручки дверей ванної кімнати, який запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091673; сліди папілярних ліній, скопійовані, які запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091656; сліди папілярних ліній рук з трупа ОСОБА_15 на дактокарті, яку запаковано до паперового конверту, який опломбовано пломбою №NPP-0091657; гумова частина швабри, запакована до коробки; мікрооб`єкти з долонь трупа ОСОБА_15 , які запаковані до паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_15 , які запаковані до паперових конвертів, які опломбовані пломбами №NPP-0091658 та №NPP-0091659, які згідно квитанції №025/24 знаходяться на зберіганні в камері схову Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Речові докази, які зазначені в постанові слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 січня 2024 року на арк.крим.пров.№149, т.1, а саме: кросівки із слідами нашарування речовини бурого кольору, які упаковані до спеціального сейф пакету №INZ 4058104, джинси із слідами нашарування речовини бурого кольору, спортивна кофта із слідами нашарування речовини бурого кольору, які упаковані до спеціального сейф пакету №INZ 4058068; мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 , який упаковано до спеціального сейф пакету №WAR0093546, які згідно квитанції №065 знаходяться на зберіганні в камері схову Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути законному представнику ОСОБА_9 .

Речовий доказ, який зазначений в постанові слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 січня 2024 року на арк.крим.пров.№149, т.1, а саме: мобільний телефон «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_9 без сім картки, який упаковано до спеціального сейф пакету №WAR0093546, який згідно квитанції №065 знаходяться на зберіганні в камері схову Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Речові докази, які зазначені в постанові слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 січня 2024 року на арк.крим.пров.№166, т.1, а саме: кросівки із слідами нашарування речовини бурого кольору, які упаковані до спеціального сейф пакету №INZ 4058090, джинси із слідами нашарування речовини бурого кольору, спортивна кофта із слідами нашарування речовини бурого кольору, які упаковано до спеціального сейф пакету №INZ 4058108; мобільний телефон «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_5 з паролем НОМЕР_10 та сім карткою НОМЕР_11 , який упаковано до спеціального сейф пакету №WAR0093547, які згідно квитанції №064 знаходяться на зберіганні в камері схову Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 , або за наявності згоди останнього, його близьким родичам.

Речовий доказ, який зазначений в постанові слідчого про визнання речових доказів та доручення їх до матеріалів кримінального провадження від 01 лютого 2024 року на арк.крим.пров.№62, т.2, а саме: DVD-R диск для лазерних систем зчитування фірми «Verbatim» з 7 відеофайлами: IMG_2518, IMG_2519, IMG_2521, IMG_2522, IMG_2523, IMG_2524, IMG_2527 та 2 фотофайлами IMG_2525, IMG_2528, поміщений до паперового конверта НПУ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження на аркуші 63 в томі 2, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави, витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11461-БД від 15 травня 2024 року, та судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11448-БД від 29 травня 2024 року у розмірі 9 963,53грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 53 копійки).

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі відсутності у останнього коштів, майна, достатніх для відшкодування ним витрат, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, з його законного представника, - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь держави, витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11461-БД від 15 травня 2024 року, та судової молекулярно-генетичної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/104-24/11448-БД від 29 травня 2024 року у розмірі 9 963,53грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 53 копійки).

Матеріали кримінального провадження №0000053, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №171/794/24, провадження №1-кп/210/226/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженим, їх захисникам, законним представникам, потерпілим та прокурору копія вироку вручається та направляється негайно після його проголошення.

Повний текст вироку суду складено 04 червня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1