Провадження № 1-кп/947/1099/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000161 від 19.03.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-29.08.2024 року Хаджибейським (Малиновським) районним судом міста Одеси за ч.3 ст. 307 КК України, який змінено ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.04.2025 року, призначено покарання в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 в січні 2023 року, більш точний час та дата не встановлено, перебуваючи на території парку «Херсонська фортеця» у м. Херсон по вул. Перекопська, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за N? 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за N? 576, шляхом привласнення знайденого придбав дві ручні осколкові гранати Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2, обернувши їх у своє володіння та в подальшому став їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, бажаючи поліпшити свій майновий стан, ОСОБА_4 почав підшукувати можливість незаконного збуту зазначених бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_4 в лютому 2024 року, більш точний час та дата не встановлені, перевіз вказані дві ручні осколкові гранати Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2 до м. Одеси, приніс до занедбаної будівлі колишнього бару «2 man hookah bar», розташованої за адресою:м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 87/89, доступ до якої здійснюється безперешкодно, де сховав у смітнику за барною стійкою, розташованою у будівлі бару, обравши таким чином місце для зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, які почав зберігати з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2024, зі змінами внесеними ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.04.2025, за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, що належить останньому на праві приватної власності, та перебуваючи під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», почав підшукувати покупців у телефонному режимі, для збуту двох ручних осколкових гранат Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2 за ціною 7000 гривень.

Так, 01.05.2025 в період часу з 11.52 год. по 13.03 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, незаконно збув ОСОБА_5 , який був залучений до проведення негласних слідчих розшукових дії та здійснював участь у проведені контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, дві ручні осколкові гранати Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2, при цьому використовуючи мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A5», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , вказавши в телефонному режимі місцезнаходження захованих ним вищевказаних бойових припасів, за що ОСОБА_5 за допомогою платіжного терміналу EasyPay перерахував на рахунок банківської картки N? НОМЕР_4 ПАТ «БАНК ВОСТОК», який відкрито на ім?я ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 5000 грн., а також на рахунок банківської картки N? НОМЕР_5 ПАТ «БАНК ВОСТОК», який відкрито на ім?я ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 2000 гривень.

У ході проведення 01.05.2025 обшуку у камерному приміщенні N? 435 ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, де утримується ОСОБА_4 , виявлені та вилучені сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A5», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на якому авторизований на ім?я ОСОБА_4 , за допомогою яких ОСОБА_4 підшукував покупців для збуту двох ручних осколкових гранат Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2.

Крім того, 01.05.2025 в період часу з 13.38 год. по 14.04 год. під час проведення співробітниками слідчо-оперативної групи Одеського районного управління поліції N? 1 ГУНП в Одеській області огляду місця події у приміщенні занедбаної будівлі колишнього бару «2 man hookah bar», розташованої за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 87/89, на барній стійці одного із приміщень, вхід до якого здійснюється безперешкодно, а саме в місці на яке свідку ОСОБА_5 вказав у телефонній розмові ОСОБА_4 , були виявлені та вилучені два запали типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 з маркуванням та тавруванням: -76 УЗРГМ 583 та -82 УЗРГМ- 2 349-2 та два корпуси ручної осколкової гранати Ф-1 без маркування, які згідно висновку експерта являються двома корпусами ручної осколкової гранати Ф-1 та запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2, та належать до бойових припасів осколкової дії.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме він в 2023 році, придбав декілька ручних осколкових гранат в місті Херсоні, які перевіз до міста Одеси, залишив зберігатися в заброшеному приміщенні по проспекту Небесної Сотні в місті Одесі, та в подальшому 01.05.2025 року в телефоному режимі домовився про продаж гранат, за що отримав на банківськи картки грошові кошти, тобто він їх збув. У скоєному кається просив суворого його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263КК України, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у психіатра та нарколога не значиться, не працює, стабільного джерела доходу не має, раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком не відбув, знов вчинив тяжкий злочин, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став.

Так, Верховний Суд у своїх висновках звертав увагу на те, що неодноразове притягнення особи до кримінальної відповідальності доводить стійкість сформованої у засудженого протиправної поведінки, адже засуджений не зробив належних для себе висновків попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до нього з боку держави з метою не лише покарання, а відтак, в такому випадку, звільнення особи від відбування покарання, як захід примусу, не забезпечить додержання положень закону про кримінальну відповідальність, його виправлення та перевиховання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обставин які обтяжують його покарання, думку прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, передбачений санкцією статті, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_4 без застосування вимог ст.ст.69,75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Так, ОСОБА_4 засуджений вироком від 29.08.2024 року Хаджибейським (Малиновським) районним судом міста Одеси за ч.3 ст. 307 КК України, який змінено ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.04.2025 року, призначено покарання в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно із ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з п.25 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на те, що засобами та знаряддями вчинення ОСОБА_4 злочину є мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A5» , суд вважає, що на підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, необхідно конфіскувати у власність держави.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду міста Одеси від 29.08.2024 року, виді трьох років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією особистого майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах кримінального провадження за №0000161 від 19.03.2025 року, не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 за цим вироком, рахувати з 05.08.2025 року.

На підставі ст.71, ст. 72 КК України в строк відбуття покарання призначеного за сукупністю вироків, зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , часткове відбуте покарання за попереднім вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду міста Одеси від 29.08.2024 року, а саме: час його утримання під вартою з 3 квітня 2023 року по 02.06.2023 та з 15.05.2024 року по день набрання цього вироку законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнюється одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3565 гривень 60 копійок.

Речовій доказ: дві ручні осколкові гранати Ф-1 з запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2, знищити.

Речові докази: мобільний телефон "Meizu", вважати повернутим власнику, ОСОБА_5 .

На підставі ст. 96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України слід конфіскувати у власність держави засоб вчинення злочину, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A5».

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1