Справа № 521/9270/25
Номер провадження:1-кп/521/1555/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0000700 від 30.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000700 від 30.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України.

Прокурор вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Хаджибейському районному суду м. Одеси, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має і справа може бути призначена до розгляду.

Потерпіло надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо призначення обвинувального акту до розгляду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Хаджибейському районному суду міста Одеси згідно правил підсудності, передбачених ст. 32 та ст. 33 КПК України.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстави для повернення обвинувального акта, передбачені ст. 291 КПК України відсутні.

Згідно до ч.2 ст.314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, з позбавленням волі до 10 років.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.05.2025 року у відношенні ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.06.2025 року.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 згідно клопотання є те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків/потерпілу.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено та судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

-про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду свідчить те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до ухилення від слідства з метою уникнення можливих для нього негативних наслідків;

-на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1ст.177 КПК України (впливати на свідків, потерпілу) вказує характер інкримінованого кримінального правопорушення та те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є потерпіла та свідки у даному провадженні, відтак, з метою зміни даними особами своїх показань, перебуваючи без ізоляції від суспільства може здійснювати на них вплив;

-на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) вказує те, що підозрюваний не має постійного місця проживання та стабільного джерела доходу, а також раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності та має статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, відтак може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що в даному випадку є виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь-яких аргументів, які б спростовували висновки суду щодо обґрунтованість повідомленої підозри та існування у даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігання яким неможливе, окрім як застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні наведено не було.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (ч.4 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, місця реєстрації не має, раніше неодноразово судимий.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про розмір застави, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного суд виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте згідно абз.2 п.3 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 має статус обвинуваченого в рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалою даного суду від 29.01.2025 року ОСОБА_4 , окрім іншого, було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 242240 гривень, яка за його словами була внесена та звільнено його з-під варти під заставу. Тобто, є підстави вважати, що застава у максимальному розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та гарантувати його явку до органу досудового розслідування.

На підставі викладеного вище, з урахуванням обставин кримінального правопорушення у даному провадженні та встановлених у даному провадженні ризиків, суд приходить до висновку, що у даному випадку застава як альтернативний запобіжний захід має бути визначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у розмірі 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 363 360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень. У разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України з врахування введеного в Україні воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182,183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судове засідання по кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, на 30 червня 2025 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Хаджибейського районного суду м. Одеси, розташованого по вул. Василя Стуса, 1 А, у м. Одесі.

В судове засідання викликати сторони по справі.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 26.06.2025 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25.08.2025 року.

На підставі абз.2 п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 120 /ста двадцяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 363 360 /триста шістдесят три тисячі триста шістдесят/ гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення в більш безпечне місце, в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор»

Суддя: ОСОБА_1