Справа № 583/1611/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2025 р.

Охтирського міськрайонного суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого

( в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

захисника

( в режим відоконференції ) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка кримінальне провадження № 0004282 від 18.12.2024стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.06.2022 № 310-ОС ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

В подальшому, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 23.09.2024 № 1097-ОС ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника першого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділення прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування.

Так, 07.11.2024 ОСОБА_5 направлено для огляду до хірурга в ДУ «ТМО МВС України по Сумській області», куди останній 07.11.2024 не прибув.

Після цього, старший солдат ОСОБА_5 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 08.11.2024, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, не з`явився вчасно, без поважних причин до місця проходження військової служби за місцем розташування підрозділу у АДРЕСА_3 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення на службу.

17.01.2025 старший солдат ОСОБА_5 прибув до НОМЕР_1 прикордонного загону та виявив бажання продовжити проходження військової служби, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, старший солдат ОСОБА_5 з 08.11.2024 по 16.01.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходження військової служби.

В подальшому наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 18.01.2025 № 90-ОС ОСОБА_5 продовжено проходження військової служби на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів ІНФОРМАЦІЯ_5 (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_6 (з місцем дислокації АДРЕСА_5 ).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.02.2025 № 156-ВВ старшому солдату ОСОБА_5 надано щорічну відпустку тривалістю 15 календарних днів з 01.03.2025, із урахуванням днів на дорогу до виконання службових обов`язків приступити 17 березня 2025 року.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 17.03.2025, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ч.ч.1, 2 ст. 1, ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу», ст.ст. 11, 16, 12, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загону ДПСУ, діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, не з`явився вчасно, без поважних причин після відпустки до місця проходження військової служби за місцем розташування підрозділу у АДРЕСА_4 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення на службу до моменту його затримання 27.03.2025 о 15 год. 05 хв.

Так, старший солдат ОСОБА_5 з 17.03.2025 по 27.03.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходження військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що його призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника першого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділення прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування.

07.11.2024 направлено на огляд до хірурга в ДУ «ТМО МВС України по Сумській області», куди останній 07.11.2024 не прибув. З 08.11.2024 по 16.01.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходження військової служби. З 01.03.2025 йому дали відпустку, до виконання обов`язку він повинен приступити 17.03.2025, але 17.03.2025 по 27.03.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходження військової служби.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу. Таким чином, давши аналіз всіх досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, думку прокурора, думку захисника яка просить застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, має молодий вік, є внутрішньо переміщеною особою, посередньо характеризується за місцем служби, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, є учасником бойових дій, виявив бажання продовжити службу на захисти нашої вітчизни.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Оскільки Кримінальний кодекс України виключає можливість застосування статей 69, 75 КК України у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого зокрема статтею 407 КК України, відповідно суд не розглядає можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією статті.

За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий, 27.03.2025 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду у підготовчому судовому засіданні від 20 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою по 18 липня 2025 року 24 година 00 хвилин включно.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 10 липня 2025 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 07 вересня 2025 року включно.

Цивільний позов у справі не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 27.03.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

.

Суддя ОСОБА_1