Справа № 489/5315/25
Провадження № 1-кс/489/1805/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

11 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

08.07.2025 до слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Скаржник просить зобов`язати посадових осіб Територіального управління ДБР у місті Миколаєві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення щодо ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, відомості щодо якого викладені та подані у заяві від 01.07.2025.

Представник скаржника просила розглянути скаргу за її відсутності.

Слідчий подав письмові заперечення на скаргу та заявив клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі скаржника та слідчого.

Розгляд скарги проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, запереченнями слідчого, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що 01.07.2025 представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано заяву до Територіального управління ДБР у місті Миколаєві про вчинення уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

У своїх запереченнях слідчий зазначив про направлення заяви для подальшого розгляду до ГУНП в Миколаївській області. Крім того, з наданого звернення вбачається, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 по справі №400/12373/24 військову частину НОМЕР_1 зобов`язано розглянути рапорт ОСОБА_3 від 14.12.2024 про видачу направлення на медичний огляд ВЛК для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби та видачі направлення на лікування (проведення операції) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Відповідно до наданої військовою частиною НОМЕР_1 інформації, на виконання рішення суду на адресу ОСОБА_3 10.06.2025 направлена відповідь на рапорт від 14.12.2024 та накази військової частини. Аналогічні документи направлені 08.07.2027 до відділу ДВС для долучення до матеріалів виконавчого провадження. Розглядом заяви встановлено, що доводи заявника про вчинення кримінального правопорушення фактично зводяться до незгоди з рішенням, прийнятим військовою частиною НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (наказ Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020), згідно з п.1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги та наданих учасниками доказів, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 по справі №400/12373/24, яке набрало законної сили 17.06.2025, військову частину НОМЕР_1 зобов`язано розглянути рапорт ОСОБА_3 від 14.12.2024 про видачу направлення на медичний огляд ВЛК для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби та видачі направлення на лікування (проведення операції) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Інформацію на виконання рішення суду разом із наказами військова частина НОМЕР_1 направляла ОСОБА_3 та органу ДВС. Крім того, триває примусове виконання рішення суду органами ДВС.

Диспозиція ч. 2 ст. 382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою.

У заяві представника ОСОБА_3 не міститься інформації, яка б свідчила про умисне невиконання рішення суду. З урахуванням нетривалого часу з дати набрання рішенням суду законної сили до звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення (менше двох тижнів), примусового виконання рішення органами ДВС (в межах виконавчого провадження державний виконавець може відповідним чином реагувати на невиконання рішення боржником, а також звернутися до правоохоронних органів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності у випадку доведення умисного невиконання рішення суду), можливості судового контролю за виконанням рішення в силу ст. 382 КАС України, слідчий суддя не вбачає в заяві представника ОСОБА_3 вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заява фактично містить незгоду з рішенням військової частини, прийнятим на виконання рішення суду.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, що заява представника ОСОБА_3 не містить достатніх відомостей, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, то у слідчого були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Викладені в заяві представника ОСОБА_3 від 01.07.2025 відомості не є достатніми для внесення їх до ЄРДР, не вказують на передбачені чинним кримінальним законодавством ознаки кримінального правопорушення та не підтверджені об`єктивними даними щодо цього.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1