ЄУ № 712/7078/25
Провадження №1-кп/712/774/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000957 від 14.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Звенигородського районну, Черкаської області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 11.03.2025 близько 14 голини 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим. перебуваючи неподалік будинку №2 по вулиці Смілянська у м. Черкаси, маючи умисел на привласнення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного використання, шляхом вільного доступу, привласнив майно, яке перебувало на землі, а саме: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власницею якої є ОСОБА_5 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «ПриватБанк» і містить інформацію. яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжнимінструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншомувиді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей звідповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжнізасоби, серед яких с платіжні картки, які є емітованими в установленомузаконодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, щовикористовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або вбанку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповіднимдоговором.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 357 КК України тобто, привласнення офіційного документу.

Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, щозапроваджений Указом Президента України віл 24.02.2022 за №64/2022 «Провведення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України №26/2025 з 08.02.2025 стоком на 90 діб, використовуючи банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , яку ОСОБА_6 незаконно привласнив за вищевказаних обставин, підібравши випадковим способом пін-код до даної картки, перебуваючи за адресою: місто Черкаси, вулиця Гагаріна, будинок 98, 11.03.2025 о 16 годині 07 хвилині зняв з неї готівкові кошти в банкоматі АТКБ «Приватбанк» в розмірі 4 800 та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просиласудові засідання проводити без її участі. Щодо призначення покарання покладалась на розсуд суду та зазначила, що жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, оскільки збитки їй відшкодовані в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена та кваліфікує її дії за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України за ознаками умисних дій, а саме привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та умисних дій спрямованих та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, з яких злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжких (відповідно до ст. 12 КК України), а злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, до нетяжких; суспільну небезпечність вчиненого; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, у лікаря-психіатра перебуває з діагнозом емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого; відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та являлись передумовою для застосування ст.ст.69, 69-1,75 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_6 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд, крім даних про особу винного та обставин, враховує форму вини і мотиви вчинення кожного з них, їх наслідки і приходить до висновку про застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 за ч.1 ст.119 КК України, але до відбуття покарання заданим вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

При застосуванні правил ст. 71 КК України суд враховує, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2021 року за ч. 1 ст.119 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

За правилами ч.5 ст.72 КК України в строк покарання остаточно призначеного цим вироком, зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2021 року у вигляді позбавлення волі в період з 03 липня 2025 року по день набрання законної сили цим вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

-DVD-R диск з відеозаписом подій, які мали місце 11.03.2025 за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 98, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження,

-DVD-R диск з інформацією, що містить охоронювану законом таємницю АТ КБ «ПриватБанк», що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження,

-виписка про рух коштів з картки АТ КБ «ПриватБанк», що належить потерпілій ОСОБА_7 ,що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадженнямають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1