УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4326/24

18 серпня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовковиї Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта 3 навчального взводу 3 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 05.10.2023 р.,за ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу по мобілізації на посаді курсанта 3 навчального взводу 3 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, 17 липня 2023 року близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходилася за адресою: АДРЕСА_3 , та відправився за місцем постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

19 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказав, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: висновком службовго розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами досудового розслідування.

Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 вказує наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує, обвинувачений може переховуватися від суду.

Крім того, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, затягування строків розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами.

При цьому просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, на неодноразові виклики суду не з`являвся, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити вчинення цього ж кримінального проавопорушення та вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання існуючих ризиків.

Просив також врахувати, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою; до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. При цьому вказав, що судових викликів не отримував, оскільки змінив місце свого проживання, має намір продовжувати нести військову службу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання. Вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, від суду не ухилявся, судові виклики не отримував, оскільки змінив місце проживання, виявив намір продовжувати нести військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що зазначене клопотання є обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що 05 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Крім того, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватися від суду; неналежною процесуальною поведінкою перешкоджатиме кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Суд також враховує неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час підготовчого судового провадження. Зокрема, ухвалою суду від 06 червня 2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 та оголошено його в розшук.

Із протоколу затримання вбачається, що 18.08.2025 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 на підставі зазначеної ухвали суду затримано уповноваженою особою органу Національної поліції та доставлено до суду.

Вказані вище обставини свідчать про те, що обвинувачений може продовжити переховатися від суду, а також, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, неналежною процесуальною поведінкою перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Підстав для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання існуючих ризиків та потреби кримінального провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що відповідає його цілям і меті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що на території України введено воєнний стан, а також наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вагомість доказів про вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за вірне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Таким чином, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від суду, перешкджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стороком на 60 днів, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовковиї Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з утриманням в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, тобто до 16 жовтня 2025 року включно.

Строк затримання рахувати з 11 год. 00 хв. 18 серпня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1