Справа № 404/4168/25
Номер провадження 1-кс/404/1312/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000973, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, не маючого постійного місця проживання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Суть клопотання.

Слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні слідчого відділу Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0000973 від 16.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України ОСОБА_7 «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Так, 15.04.2025 о 10.43 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в умовах воєнного стану, перебував в приміщенні магазину «Аврора», що розташований за адресою: м. Кропивницький, 6-а Лінія, буд.25-а, де на вулиці біля вищевказаного магазину помітив без нагляду велосипед марки «Discovery Kelly DD», який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 .

Розуміючи те, що вказаний велосипед може складати матеріальну цінність y ОСОБА_5 , виник умисел, який спрямований повторне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, цілеспрямовано переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, ОСОБА_5 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Discovery Kelly DD 13.5 26 2020 OPS-DIS-26-252», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-25/5567 від 23.04.2025 року, становить 5333 гривень 33 копійок.

В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину із викраденим майно зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 5333 гривень 33 копійок.

Під час досудового розслідування 28.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Щодо себе вказав, що не має постійного місця проживання, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 . Працює неофіційно на будівництві, отримує дохід біля 500 грн в день. Групи інвалідності не має, з хронічних захворювань вказав на гепатит та ВІЛ.

Рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень. Раніше судимий.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що прокурором не обґрунтована підозра, висунута відносно його підзахисного, як і ризики визначені ст. 177 КПК України. При цьому, вказав, що у повідомленні про підозру зазначено, що вартість викраденого велосипеду 5333,33 грн, в той час, як такий велосипед можна придбати за 2 тис грн. Зазначив, що порушено процедуру проведення експертизи, надана суду експертиза неповна, зазначена в постанові первинна вартість велосипеда не збігається з показами потерпілого. Вважав, що висновок експерта є недопустимим доказом.

При прийнятті рішення по даному клопотанню просив врахувати, що його підзахисний співпрацює із слідством, добровільно з`явився на проведення слідчого експерименту, має місце реєстрації, неофіційне місце роботи. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000973 від 16.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України. Загальний розмір матеріальної шкоди завданої злочином складає 5333,33 грн.

28.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема, рапортом прийняття повідомлення по лінії «102», протоколом огляду місця події, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, висновком експерта, протоколом огляду місця події.

Щодо доводів захисника, з приводу необґрунтованості підозри.

Слідчий суддя враховує частину п`яту статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Перевіряючи обґрунтованість підозри в цій частині, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, в тому об`ємі, як описано в повідомленні про підозру.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що в разі, якщо сторона захисту не згодна з висновком експерта, вони мають можливість звернутись самостійно до експерта з відповідним клопотання про проведення експертизи.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається в клопотанні.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого в період дії воєнного стану, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, вказане свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, відтак схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 має вік 40 років, не має постійного місця проживання, не має офіційного та неофіційного місця роботи, не має на утриманні неповнолітніх/малолітніх дітей та осіб похилого віку, відтак відсутні сталі соціальні зв`язки.

Тому, з урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо позиції сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ОСОБА_5 є матеріально не забезпеченою особою, що може мати наслідком продовження злочинної діяльності для задоволення власних потреб за рахунок чужої власності.

Обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом. Тим паче, підозрюваний підтвердив в судовому засіданні, що не має постійного місця проживання.

Крім того, при прийнятті рішення по даному клопотанню слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий: 22.03.2016 Ленінським районним судом м. Кіровограда засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 19.02.2018 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 15 днів; 30.07.2024 засуджений Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вид позбавлення волі строком на 1 рік. 30.08.2024 звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з умовно-іспитовим терміном на 1 рік, та вже знову підозрюється у вчинені умисного корисливого злочину, відтак вірогідність отримання реального покарання є високою, що не стало стримуючим фактором для підозрюваного від вчинення нового кримінального правопорушення.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Особисте зобов`язнання не може бути застосовано, оскільки це найбільш м`який вид запобіжного заходу, який не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особі підозрюваного.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено.

Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

За відсутності місця проживання підозрюваного, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований такий запобіжний захід як домашній арешт.

Отже, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_5 .

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_5 буде вважатись час проголошення цієї ухвали, тобто - 13 години 30 хвилин, 29.04.2025.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, враховуючи розмір матеріальної шкоди, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 60 560 гривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки визначені цією нормою права.На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 13 год. 30 хв. 29.04.2025 до 13 год. 30 хв. 27.06.2025 включно.

Визначити розмір застави в сумі 60 560 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 27.06.2025 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда