Справа № 233/9102/19
Провадження № 1-кп/932/927/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

07 травня 2025 року колегія суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро під час розгляду кримінального провадження № 0001122 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Мошково, Мошківського району Новосибірської області, Російська Федерація, молдованин, громадянин Молдови, з середньою технічною освітою, судимий 27.03.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст.187 ч.4 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 03.06.2019 на підставі ст.81 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців 21 день, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , обвинуваченому за ст. 115 ч.2 п.9, ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 115 ч.2 п.9, ст.128 КК України.

Під час судового розгляду у зв`язку зі спливом раніше застосованого до ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором заявлено клопотання про його продовження на 60 днів. Своє клопотання прокурор обґрунтовує продовженням існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що давали підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Обгрунтовуючи вказані ризики, прокурор посилається на особливу тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, суворість передбаченого законом покарання строком від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, яке йому може загрожувати в разі доведення вини, відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання в Україні, міцних соціальних зв`язків і належної репутації, супільну небезпечність обвинуваченого, який, провівши в місцях позбавлення волі 12 років та звільнившись умовно-достроково, на шлях виправлення не став і в короткий проміжок часу після звільнення знову вчинив злочин, який відноситься до категоріх особливо тяжких, проти життя і здоров`я людини. Вказані обставини, на думку прокурора, з великою ймовірністю свідчать про можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків з метою спонукання їх до зміни показань на свою користь, вчинення інших кримінальних правопорушень, що суттєво зашкодить здійсненню правосуддя. Оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за наведених обставин не спроможний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_7 , вказуючи на те, що до вчинення інкримінованих йому злочинів він непричетний та що його вина стороною обвинувачення не доведена, проти задоволення клопотання заперечував і просив суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити, звільнивши його з-під варти. Позиція обвинуваченого була підтримана його захисником ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників процесу та надавши оцінку доводам клопотання, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи та його поведінки.

Як слідує зі змісту висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я людини, за що законом передбачено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі або пожиттєве позбавлення волі, що може загрожувати обвинуваченому в разі доведення його вини і спонукати його до переховування від суду. І хоча відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення і суворість покарання самі по собі не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, тим не менш у сукупності з іншими обставинами є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування, так як збільшує ризик настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Визнаючи існуючим ризик втечі та переховування обвинуваченого від суду, суд враховує і відсутність у нього будь-яких стримуючих факторів, так як офіційного місця роботи, стабільного джерела доходу, власної родини та постійного місця проживання в Україні він не має.

Крім цього, суд враховує і суспільний інтерес, який полягає у забезпеченні правопорядку і відправленні кримінального судочинства та має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи те, що судовий розгляд по даній справі ще по суті не розпочався, існуючим є і ризик незаконного впливу на ще не допитаних судом свідків, що перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Дані про особу обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, тривалий час відбував покарання у місцях позбавлення волі і, повернувшись звідти, знову вчинив особливо тяжкий злочин, дають суду підстави вважати, що на шлях виправлення він не став, і, перебуваючи на волі, знову може продовжити свою протиправну діяльність і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отже, з огляду на конкретні обставини справи та наявність ризиків можливої неправомірної поведінки обвинуваченого, незважаючи на тривалість судового провадження, викликану скасуванням попереднього вироку і зайнятою у теперішній час позицією обвинуваченого, який позіціонує себе як іншу особу, не причетну до вчинення злочинів, продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є достатньо виправданим.

Даних про зменшення чи нівелювання наведених прокурором ризиків, що могло би бути підставою для скасування чи зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.115 ч.2 п.9, ст.128 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» по 05 липня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 07.05.2025 року, повний текст ухвали оголошено 09.05. 2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3