ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001297 від 26.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року було задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до Приморського районного суду м. Одеси для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошено у розшук останнього. 10.09.2025 року обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, не виконував покладенні на нього процесуальні обов`язки, зокрема неодноразово ухилився від явки до суду, про причини неявки суду не повідомляв, що свідчить про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ОСОБА_5 довгий час проживає за місцем реєстрації, має захворювання, зокрема гепатит Ц та ряд інших інфекцій, потребує постійного лікування та проходження огляду у лікарів. Також, справа перебуває на розгляді в суді досить тривалий час та обвинувачений прибував за викликом до суду, у зв`язку із чим просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив суду, що він тяжко хворів, а тому не зміг з`явитись до суду. Також, зазначив, що адвокат йому не повідомляв про його розшук та необхідність прийти до суду, натомість він проживає за місцем реєстрації та має активний номер телефону.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема за ч. 1 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років; вік та стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні документально підтверджені відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою.

Окрім того, судом враховується неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження, зокрема обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся у судові засідання та жодних причин його неявки, які б були поважними суду не надано. При цьому, жодних документів, які унеможливлювали його явку до суду стороною захисту надано не було.

Вищевикладені обставини свідчать про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливе переховування обвинуваченого від суду.

Також, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, тобто джерела його існування не відомі, суд вважає, що стороною обвинуваченням доведено існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, суд зауважує на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 був обізнаний щодо судових засідань, які були призначені на 03.06.2025 року, 07.07.2025 року про що свідчить довідка про доставку судового виклику на мобільний телефон обвинуваченого. Більш того, в судовому засіданні сторона захисту підтвердила, що номер телефону обвинуваченого був активний, та він отримував судові виклики.

При цьому, обвинувачений не зміг надати суду раціонального пояснення своєї неналежної процесуальної поведінки, яка полягала в неявках до суду, зокрема в частині того, що саме заважало обвинуваченому з`явитись до суду та поцікавитись ходом справи відносно себе.

Разом із цим, посилання обвинуваченого ОСОБА_5 , що він тяжко хворів, суд оцінює критично, з огляду на те, що стороною захисту не надано до суду підтверджуючих документів, які б свідчили про критичний стан останнього та унеможливлювали його явку до суду.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про умисне ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від явки до суду, при цьому суд також зауважує на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен був самостійно цікавитись ходом розгляду справи та з`являтись у судові засідання. Більш того, у судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що він був обізнаний про дати судових засідань.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що в даному кримінальному провадженні існує доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти вище вказаним ризикам, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Разом із цим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі у вчиненні злочину, який поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд не вбачає підстав для визначення застави ОСОБА_5 , в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 листопада 2025 року.

Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 08 листопада 2025 року.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/13446/16-к

Номер провадження № 1-кп/ 522/293/25

Головуючий суддя ОСОБА_1