Єдиний унікальний номер: 379/878/25
Провадження № 1-кс/379/190/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000116, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну середню освіту, не депутата, розлученого, особи з інвалідністю третьої групи, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

УСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в грудні 2024 року (більш точної дати не встановлено), ОСОБА_4 перебував за адресою: Київська область, Білоцерківський район, С. Ківшовата, провулок Вишневий, 9, де в нього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці,діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану,таємно від оточуючих, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом зриву замка до господарського приміщення, здійснив крадіжку мікрохвильової печі марки «GRUNHELM» моделі «23МХ723-В`вартістю 2382,85 грн. та шляхом зриву замка до гаражного приміщення, здійснив крадіжку велосипеду марки «Салют» вартістю 1600 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3982 гривень 85 копійок.

08.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, доданими до клопотання.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного вважає за можливе у відповідності до змісту ч. 1 ст. 179 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та зобов`язати його виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначені в пунктах 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 05.05.2025 до ЄРДР внесено відомості за №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого у умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину повністю визнав.

До того ж, про його причетність до вказаного у повідомленні про підозру кримінального правопорушення свідчать надані до клопотання:

протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 06.05.2025, яка повідомила про вчинення кримінального правопорушення;

протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що орієнтовно 12.12.2024 бачив за адресою: АДРЕСА_2 громадянина ОСОБА_4

протоколи отримання предметів від 06.05.2025;

протокол допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що придбала мікрохвильову піч марки «GRUNHELM» в гр. ОСОБА_4

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 08.05.2025.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, особа з інвалідністю третьої групи, розлучений, в силу ст. 89 КК УКраїни раніше не судимий.

Слідчому судді не надано даних про наявність у підозрюваного ОСОБА_4 будь-яких джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.

При цьому, підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя висновує про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якшим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч. 2 ст. 376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000116, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі пунктів 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 08.07.2025 включно, такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на службу превенції сектору превентивної діяльності ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області на території обслуговування якого ОСОБА_4 проживає.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1