ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1211/25 Справа № 212/5927/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Кривий Ріг

08 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 27 травня 2025 року, якою у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000561 від 14.05.2025 року за ч. 4 ст. 408 КК України, відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, Досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи її на посаді санітарного інструктора медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог законів, з метою назавжди ухилитися від військової служби, 26 квітня 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 та був відсутній на службі без поважних причин, на теперішній час до військової частини НОМЕР_1 не прибув. На телефонні дзвінки ОСОБА_7 не відповідав, доповідь про своє місцезнаходження не здійснював, отже, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

29 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та, у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження останнього, у спосіб, передбачений КПК України, а саме в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручено для передачі за останнім місцем роботи (служби) підозрюваного - представнику військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 15 травня 2025 року, у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 27 травня 2025 року, у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000561 від 14.05.2025 року за ч. 4 ст. 408 КК України, відмовлено.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурором ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 27 травня 2025 року скасувати та задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_6 про дозвіл на затримання ОСОБА_7 , з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що зазначена ухвала постановлена в порушення кримінального процесуального законодавства.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду вказаної апеляційної скарги, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 176 КПК України затримання особи є тимчасовим запобіжним заходом.

Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання прокурор ініціював питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто не вручено, при цьому, воно вручено адвокату - захиснику за призначенням, але у таких випадках повідомлення про підозру вважається належним чином врученим, якщо існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою ст. 278 КПК України; ч. 8 ст. 278 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про підозру також направлено за адресою реєстрації ОСОБА_7 , однак 15.05.2025 року воно повернено відправнику (Бахмутському РВП ГУНП) в м. Краматорськ за закінченням строку зберігання. Водночас, матеріали справи містять протокол допиту свідка, а саме матері ОСОБА_7 - ОСОБА_8 від 28.01.2025 року, яка мешкає за адресою реєстрації її сина ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що в органу досудового розслідування була реальна можливість вручити повідомлення про підозру саме матері ОСОБА_7 для дотримання вимог ст. 135 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про вручення повідомлення про підозру військовій частині, в якій служив ОСОБА_7 і, за підозрою, самовільно залишив військову частину, колегія суддів зазначає наступне.

У статті 135 КПК України йдеться про вручення саме за місцем роботи, про місце служби особи не зазначено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що саме з ініціативи військової частини, тобто місця служби особи, ініційовано початок досудового розслідування та саме з місця своєї служби він зник і не повертається. Відповідно, вручати повідомлення про підозру за місцем служби, якої, очевидно, уникає особа - нелогічно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 не вручено у спосіб, передбачений КПК України, відповідно, ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, стосовно якого може бути виданий дозвіл на затримання.

За таких обставин, немає підстав вважати, що слідчим суддею допущені якісь порушення норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176, 177, 188, 189, 190, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 27 травня 2025 року, якою у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000561 від 14.05.2025 року за ч. 4 ст. 408 КК України, відмовлено, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: