Справа № 159/4984/24
Провадження № 1-кп/159/183/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

щодо клопотань сторони захисту

11 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000177 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Захисником ОСОБА_5 у ході розгляду кримінального провадження суду подано клопотання:

1)10.01.2025 про призначення комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 (т.1 а.с.155-157);

2)13.03.2025 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (т.3 а.с.86).

Вирішуючи зазначені клопотання суд встановив таке.

1.Щодо клопотання про призначення комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого.

Клопотання обгрунтоване тим, що висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №186 від 24.05.2024 є неповним, оскільки для обстеження обвинуваченого експерти використали недостатньо часу, не врахували показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо фактів образ обвинуваченого потерпілим, не врахували медичну документацію обвинуваченого за 2017 - 2022 роки, зокрема у частині наявності у нього епілепсії. З урахуванням викладеного, захисник просила суд призначити комплексну стаціонарну судову психолого-психіатричну експертизу ОСОБА_4 , на вирішення якої поставити ті ж питання, які були предметом проведення амбулаторної психолого-психіатричної експертизи, а також питання щодо індивідуально-психологічних особливостей притаманних ОСОБА_4 .

У судовому засіданні захисник підтримала своє клопотання.

Обвинувачений висловив згоду з клопотанням захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, з урахуванням показань допитаних судом експертів, які проводили амбулаторну психолого-психіатричну експертизу, вважає недоцільним призначення стаціонарної експертизи ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №186 від 24.05.2024 (т.2 а.с.222-225):

1) ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій не страждав на хронічне психічне захворювання, недоумство чи тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, виявляв ознаки легкої розумової відсталості (помірної дебільності) з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю внаслідок чого повною мірою не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

2)в даний час ОСОБА_4 також страждає на легку розумову відсталість (помірну дебільність) з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, що не позбавляє його можливості постати перед слідством і судом, однак перешкоджає здатності самостійно реалізовувати своє право на захист.

3) ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

4)з урахуванням наявного у ОСОБА_4 психічного розладу відповіді на поставлені питання, які стосуються можливості правильно сприймати важливі по справі обставини, розуміти зміст скоєного і здатність передбачати наслідки, тощо відносяться (в даному випадку) до компетенції експерта-психіатра.

5)на час правопорушення природні нейродинамічні процеси підекспертного були порушені аномальними (обумовленими захворюванням) змінами в його особистості, які могли відобразитись на мотивації його вчинку.

6)під впливом фізіологічного афекту чи іншого будь-якого природного емоційного стану підекспертний ОСОБА_4 не заходився.

Допитаний судом експерт-психіатр ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_4 страждав та страждає на помірну дебільність - психічний розлад, що у його випадку має стійкий довготривалий характер, однак не відноситься до хронічного психічного захворювання. Під час амбулаторної експертизи експертами проведено співбесіду з обвинуваченим, спостереження за його поведінкою, вивчено матеріали кримінального провадження та медичну документацію, за результатами чого сформовано висновок. У матеріалах є дані про ранні напади епілепсії у ОСОБА_4 , які можуть впливати лише на здатність пам?ятати події, якщо такий напад стався безпосередньо перед подією. Під час експертизи встановлено, що ОСОБА_4 повністю не пам?ятав події злочину. В силу обмеженості інтелекту він міг недостатньо прогнозувати наслідки своїх дій, наприклад, завдання ударів, також у нього могли матися складнощі зі стримуванням агресії. Висловив позицію, що у частині ретроактивної оцінки стану обвинуваченого стаціонарне дослідження ніяк не допоможе та суттєво на експертний висновок не вплине. Стаціонарне обстеження доцільне у разі коли важко кваліфікувати симптоматику або ж при підозрі на симуляцію чи відсутності даних про минулий перебіг захворювання. Перелічених підстав для стаціонарного обстеження щодо ОСОБА_4 не встановлено. Встановлений у ОСОБА_4 психічний розлад не потребує його госпіталізації.

Експерт-психолог ОСОБА_9 суду дав показання, згідно з якими його роль при проведенні амбулаторної експертизи була вторинною, оскільки у ОСОБА_4 встановлено наявність психічного розладу, у той час як психолог працює зі здоровими та пограничним станами осіб. Його власне дослідження підтвердило наявність вказаного розладу в обвинуваченого. З огляду на це, питання про індивідуальні особливості обвинуваченого не має суттєвої ролі. Образи обвинуваченого могли вплинути на попередні його відносини з оточуючими, однак, під час злочину, на його перебіг вплинуло наявність розладу, який проявився у яскравій реакції, наприклад, у підвищеній агресивності.

Згідно з ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Як визначено, зокрема, п.2 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до ч.1 ст.509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що амбулаторна експертиза обвинуваченого проведена повно, експертним висновком №186 від 24.05.2024 надано вичерпні відповіді на поставлені експертам питання.

При цьому, суд відзначає, що стороною захисту не доведено необхідності для усунення зазначених у клопотанні сумнівів щодо повноти висновку експерта, здійснення саме тривалого спостереження та дослідження ОСОБА_4 .

З наведених підстав клопотання захисника задоволенню не підлягає.

2.Щодо клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Клопотання обгрунтоване тим, що за змістом висновку експерта № СЕ-19/103-24/6006-БД від 28.06.2024 (т.2 а.с.144-151) на об?єкті дослідження №1 - штанах виявлено сліди крові і клітин, які містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі, що може свідчити про можливу причетність до даного кримінального правопорушення невстановленої особи жіночої статі. Оскільки виявлений на штанах ОСОБА_4 ДНК-профіль не порівнювався з ДНК-профілем свідка ОСОБА_10 , з цього питання є необхідним призначити молекулярно-генетичну експертизу.

У судовому засіданні захисник підтримала своє клопотання.

Обвинувачений висловив згоду з клопотанням захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки встановлення обставини, про яку просить захисник не має істотного значення у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з протоколом огляду приміщення, проведеного 06.05.2024, за місцем проживання ОСОБА_4 вилучено штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору (т.1 а.с.226).

За змістом висновку експерта від 28.06.2024 № СЕ-19/103-24/6006-БД на наданому на дослідженні одязі, а саме штанах (об?єкт №1) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на штанах (об?єкт №1) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та генетичні ознаки невстановленої особи жіночної статі і не містять генетичних ознак зразка крові потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с.144-151).

Стверджуючи про необхідність встановлення особи жіночої статі, якій належить виявлені на штанах ОСОБА_4 сліди крові та клітин, сторона захисту не наводить переконливих доводів про практичне доказове значення цієї обставини для повноти судового розгляду.

Відомостей про причетність будь-якої іншої особи, зокрема жіночої статі, до злочину в матеріалах кримінального провадження немає. Відповідні заяви та повідомлення ні обвинуваченим, ні захисником, ні будь-якою іншою особою до правоохоронних органів не подавалися. Не повідомляв про такі обставини і ОСОБА_4 у своїх показаннях на стадії досудового розслідування.

Суд констатує, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України. На жодну з них, як на таку для встановлення якої є необхідність у проведенні запропонованої експертизи, сторона захисту у своєму клопотанні не покликається.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.350 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 :

1)від 10.01.2025 про призначення комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 ;

2)від 13.03.2025 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1