Єдиний унікальний номер 142/653/25
Номер провадження 1-кп/142/74/25
В И Р О К

іменем України

28 серпня 2025 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження

кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 16 липня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Херсон, солдат ОСОБА_3 , користуючись соціальною мережею невідомого сайту, знайшов оголошення щодо продажу посвідчення водія. Після цього, зв`язався з невстановленим дізнанням автором облікового запису, де було розміщено оголошення продажу посвідчення водія, та домовився про виготовлення в останнього посвідчення водія та скинув документи, які невстановлена особа повідомила, а саме: копію ідентифікаційного коду, копію паспорта та фото, таким чином він здійснив замовлення на виготовлення підробленого посвідчення водія з категорією «В». Підроблене посвідчення водія з категорією «В», яке видане 07.07.2024 року, серійний номер НОМЕР_2 , виготовлене в ТСЦ №8045 на ім`я громадянина « ОСОБА_3 », отримав у невідомої особи в м. Херсон за 10 000,00 гривень.

При цьому, солдат ОСОБА_3 посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 від 07.07.2024 року, що видане територіальним сервісним центром 8045, з відкритою категорією «В», в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року № 340, спосіб не отримував, теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

У подальшому 16.07.2025 року, о 00 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом моделі «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Ломоносова в с-щі Піщанка Тульчинського району Вінницької області, під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу, в ході перевірки документів про право керування на вищевказаний транспортний засіб, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення: «Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами», достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, надав для перевірки працівникам патрульної поліції вказане підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 07.07.2024 року.

У ході огляду інспектором СРПП ВП № 1 СПД №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 наданого ОСОБА_3 посвідчення водія встановлено, що відповідно до бази даних Інформаційного порталу Національної поліції, посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 було видано на ім`я ОСОБА_5 , 21.08.2024 року ТСЦ №8044.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102- 75/16049-ДД від 22.07.2025 року, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 07.07.2024 року ТСЦ 8045, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 07.07.2024 року ТСЦ 8045, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту) бланкового тексту, серійного номеру бланку та вихідних даних підприємства-виробника нанесено способом термосублімаційним способом друку.

Обвинувальний акт надійшов із клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 27 серпня 2025 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України суд приймає встановлені органом досудового розслідування обставини.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання в с-щі Рудниця Тульчинського району Вінницької області, де зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання буде призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_3 не обиралася.

По даному кримінальному провадженню проведено судову технічну експертизу документів, висновок № СЕ-19/102-25/16049-ДД від 22.07.2025 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 3565 гривень 00 копійок, у зв`язку з чим дані витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 липня 2023 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_3 не обиралися.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової технічної експертизи документів в кримінальному провадженні, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/16049-ДД від 22.07.2025 року в розмірі 3565 гривень 00 копійок.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 травня 2023 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , видане 07.07.2024 року ТСЦ 8045, категорії «В», дійсне до 07.07.2026 року, яке поміщено до паперового конверту НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ та скріплено печаткою НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ NPU-1535601, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що розташований за адресою вул. Полковника Зеленського, 1А смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя :