Справа № 304/1922/25 Провадження № 1-кс/304/733/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного: адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перечин клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене керівником Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рокитно Рокитнівського району Рівненської області, який має середньо-спеціальну освіту, розлученого, особи з інвалідністю ІІ групи, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 25.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене керівником Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділенням ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 25.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої особи виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, розробила злочинну схему, відповідно до якої, особи призовного віку від 18 до 60 років, за її сприяння, що виразилося в наданні усних інструкцій, порад та вказівок, організації доставки до місць незаконного перетину державного кордону України, об`їзду контрольних пунктів пропуску ДПСУ, з метою подальшого потрапляння в країни Європейського союзу.

До вчинення вказаного злочину невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, залучила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роль якого полягала у доставці осіб з м.Мукачево, Мукачівського району до с.Стужиця Ужгородського району Закарпатської області, шляхом перевезення через контрольні пункти пропуску ДПСУ, інструктажі, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданні засобів та безпосередній доставці до місць незаконного перетину державного кордону України, поза межами пропусків, за грошову винагороду.

Зокрема, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому на даний час місці, будучи організатором, діючи умисно, на виконання розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в розмірі по 5000 доларів США, з кожної особи, з метою подальшого незаконного переправлення військовозобов`язаних через державний кордон України, за допомогою телеграм каналу підшукала громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 та надалі, керуючи діями останніх, шляхом надання вказівок та порад, наказала будь-яким чином до 25.08.2025 року доїхати до міста Мукачево, Мукачівського району, де самостійно поселитися та очікувати на подальші інструкції та вказівки, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, також мати при собі грошові кошти в сумі 1000 доларів США, кожен, які передати водію та по 4000 доларів США в подальшому, після успішного потрапляння до Словацької Республіки, відправити на крипто- гаманець, посилання на який буде надано додатково.

22.08.2025 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потягом прибули до м.Мукачево та самостійно поселилися в готелі «Модерн», що за адресою: АДРЕСА_4, де проживали до 25.08.2025.

Надалі, 25.08.2025 року ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника, діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою реалізації обумовленого з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою злочинного плану, зокрема шляхом надання засобів для незаконного перетину державного кордону України, поза межами пунктів пропуску, на власному автомобілі марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 прибув до готелю «Модерн», де за вказівкою невстановленої особи, яка надала номер мобільного телефону ОСОБА_11 , зателефонував останньому та наказав виходити з готелю та прямувати до вищевказаного автомобіля.

Рухаючись по дорозі, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передати йому кошти, сума яких була обумовлена з невстановленою особою, а саме по 1000 доларів США, після чого останні передали ОСОБА_5 83000 гривень, тобто з кожного по 41500 гривень, що дорівнює 1000 доларів США на кожного. Разом з цим пояснив, що він має їх відвезти до с.Стужиця Ужгородського району Закарпатської області відповідно до отриманої мітки від невстановленої особи, де по прибуттю додатково невстановлена особа має відправити маршрут руху. Рухатись до кордону вони будуть самі через лісисту місцевість, згідно отриманого маршруту.

25.08.2025 року, біля 14 години 16 хвилин на контрольному посту в с.Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області працівниками прикордонної служби був зупинений автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого було виявлено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України за викладених вище обставин.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.3 ст.332 КК України.

25.08.2025 року, о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.08.2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, рапортом затримання особи ОСОБА_5 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками, довідкою щодо руху транспортного засобу, повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України),усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом їх підкупу, умовляння або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий вказує, що існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема тим, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, за яке йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років з конфіскацією майна, та враховуючи, що кримінальне правопорушення, відповідності до ст.12 КК України, є тяжким, а тому існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний у можливостях незаконного перетину державного кордону України, поза пункти пропуску, а тому може скористатися з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, та відповідно, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий зазначає, що допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали викривальні покази щодо підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останній може схиляти свідків до надання неправдивих показань, шляхом підкупу, умовляння, залякування з метою уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Крім того, як вказує слідчий, наразі проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення інших свідків, очевидців вчинення вказаного злочину, з якими підозрюваний знайомий особисто, як із особами, які здійснили незаконний перетин кордону та такими що мають намір, а також інших співучасників, зокрема організатора, а тому останній, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на них (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваному відомі всі особи, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні (особи, які мали намір чи перетнули державний кордон України), які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо слідчим та судом, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, шляхом підкупу, умовляння чи залякування з метою уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що в діях ОСОБА_12 наявні ознаки чітко організованого механізму зі структурованим розподілом ролей між співучасниками щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Такий характер злочинної діяльності свідчить про її стійкий, повторюваний характер і дозволяє дійти обґрунтованого висновку про реальність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності, у якій він підозрюється, а тому вважають, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також наявний ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України. До цього часу не виявлено та не вилучено плани і схеми злочинної діяльності, зокрема щодо організації маршрутів переправлення осіб, способів перетину державного кордону, технічних засобів, які могли використовуватись для цього, а також списку осіб, яких уже було незаконно переправлено. У зв`язку з цим тривають заходи для встановлення місць можливого зберігання вказаної інформації, у тому числі в електронному вигляді.

Як вказує слідчий, з огляду на зазначене, а також враховуючи, що підозрюваному можуть бути відомі відповідні відомості, місця зберігання речей і документів, які становлять доказову базу у провадженні, перебуваючи на волі, він має реальну можливість вплинути на доступ до них шляхом знищення, зміни або приховування, що створює обґрунтований ризик втрати важливих доказів, необхідних для повного, всебічного та неупередженого розслідування, що підтверджує необхідність застосування до нього відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, приймаючи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення вчинено під час дії воєнного стану та з метою ухилення військовозобов`язаними особами від мобілізації, а тому слідчий вважає необхідним врахувати реакцію мешканців Закарпатської області, соціальні наслідки даного правопорушення, адже, враховуючи зухвалість та суспільну небезпечність вказаного злочину, воно викликає неабиякий суспільний резонанс, висвітлення у засобах масової інформації, а також вчинення такого ряду злочинів підривають обороноздатність України під час воєнного стану, тому вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим. Та слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом та вказані висновки органу обвинувачення не є припущенням, а об`єктивною дійсністю.

Зазначене свідчить не лише про високий рівень суспільної небезпеки інкримінованого діяння, а й про матеріальну вигоду, яку отримав підозрюваний ОСОБА_5 . Це вказує на високу ймовірність ухилення підозрюваного від слідства та суду, а також використання наявних у нього ресурсів для впливу на хід досудового розслідування.

Та слідчий вважає, що у даному випадку наявні обставини, що свідчать про виключність ситуації, яка дозволяє визначити розмір застави понад межі, встановлені ч.4 ст.182 КПК України, з урахуванням критеріїв, передбачених ч.1 ст.178 КПК України, та просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких виправдовує необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_12 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та належному виконанні підозрюваним ОСОБА_12 своїх процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали у повному обсязі клопотання слідчого та просять задовольнити клопотання за наведеними у ньому підставами та вважають неможливим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, із можливістю внесення застави та визначення його у сумі, що складає 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечували проти застосування відносно підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають клопотання слідчого необгрунтованим, підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не доведеною, також вважають непомірним розмір застави у максимальних межах, які просить визначити орган досудового розслідування. Захисники просять у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, посилаючись на відсутність доведеності недостатності застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи дані про особу підозрюваного, незадовільний стан його здоров`я, відсутність судимостей, також відсутність у ОСОБА_5 доходів, оскільки він не працює, джерела прибутку не має, проте у ОСОБА_5 наявне постійне місце проживання та просять застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_12 просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я.

Вислухавши думку прокурорів, які підтримали подане слідчим клопотання у повному обсязі та просить задовольнити за підставами, наведеними у ньому, думку підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників - адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на подані д суду письмові заперечення, викладені в редакції від 27.08.2025 року, та повно і всебічно дослідивши додані до клопотання матеріали, надані характеризуючі матеріали відносно підозрюваного, проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання у їх сукупності, виходячи з принципів об`єктивності, справедливості та розумності, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, та який, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання від семи до дев`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Повно та всебічно вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурорів, захисників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що о 15 годині 40 хвилин 25 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 затримано в порядку ст.208 КПК України

26.08.2025 року ОСОБА_12 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням 94 прикордонного загону ДПСУ; протоколом огляду транспортного засобу автомобіля «Skoda» моделі «Octavia» д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , проведеним слідчим ОСОБА_8 від 25.08.2025 року; протоколом огляду мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy А 56», з карткою мобільного оператора «ВФ-Україна» НОМЕР_3 , марки «Iphone» моделі «7+», білого кольору з карткою мобільного оператора «Kyivstar» НОМЕР_4 , марки «Iphone Pro max», з карткою мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_5 , проведеного слідчим ОСОБА_8 від 25.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.08.2025 року; протоколом пред`явлення речі (транспортного засобу) для впізнання за фотознімками, проведеного 25.08.2025року за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення речі (транспортного засобу) для впізнання за фотознімками, проведеного 25.08.2025 року за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 25.08.2025 року за участю свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 ; довідкою про маршрут руху автомобіля ««Skoda» моделі «Octavia» д.н.з НОМЕР_1 .

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

В ході розгляду клопотання слідчим та прокурорами доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.177 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участі необхідних слідчих дій для повного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню, а також виконання у відношенні нього процесуальних рішень; ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, шляхом їх підкупу, умовляння, залякування, що вплине на повне, всебічне та неупереджене проведення досудового розслідування та встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню. Також наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також його вік, матеріальний та сімейний стан.

Слідчим суддею оцінено особу та репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, проте на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який становить суспільний резонанс. Крім того, на теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, на обліку у нарколога, психіатра ОСОБА_5 не перебуває, проте є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, безтерміново.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У справі Мамедова проти росії №7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v.the United Kingdom), п.32, Series A, № 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), у об`ємі як вимагає Закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, оскільки підтверджується наданими стороною обвинувачення матеріалами, перелік яких міститься у клопотанні, та долученими до нього доказами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час розгляду клопотання прокурорами доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних стороною обвинувачення доказів у кримінальному провадженні.

Окрім цього, не виключено, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурорами доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти рф»).

У відповідності до п.п.61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 та відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані стороною обвинувачення в ході розгляду даного клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обґрунтованої підозри».

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_5 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 .

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п.2 ч.1 ст.178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Cлідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що на даний час не встановлені місця підготовки до вчинення кримінального правопорушення та інші причетні особи, які за вказівкою підозрюваного, у разі перебування останнього на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України не виключається, оскільки на даний час органом досудового розслідування встановлюються особи, які можуть бути у подальшому підозрюваними у вчиненні вказаного злочину, а також допитані як свідки щодо відомих їм обставин вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тому у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що не виключається можливість організації незаконного переправлення підозрюваним інших осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску. ОСОБА_5 , з метою одержання доходу може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, використовуючи свій статус, навички, вміння та наявні зв`язки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально-протиправних дій, та обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я ОСОБА_5 .

Дослідженням особи ОСОБА_5 , оцінюючи репутацію підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків не має: він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб не має, раніше ОСОБА_5 не судимий, є особою з інвалідністю 2-ої групи (довічно) за загальним захворюванням, також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, при цьому судом не отримано відомостей, що ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, та слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави.

Отже, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність стороною обвинувачення під час розгляду клопотання тих обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним у клопотанні ризикам та, оцінюючи у даному кримінальному провадженні ступінь порушення цінностей суспільства, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню і слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на те, що в клопотанні слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе одночасно визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, при цьому відомостей про наявність у ОСОБА_5 об`єктів нерухомого майна чи доходу, певного джерела прибутку, органом досудового розслідування не надано.

Разом з тим, слідчий суддя наголошує, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог ч.4 та п.2 ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених чинним КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється вказана особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, його сімейний і майновий стан, незадовільний стан здоров`я, наявність у підозрюваного ОСОБА_5 певної групи інвалідності, безтерміново (ІІ група інвалідності, загальне захворювання), що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 від 15.08.2023 року, та слідчий суддя дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 80 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

Разом з тим, у разі внесення застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, наступні обов`язки, зокрема: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 відраховувати з часу його фактичного затримання, а саме з 15 годин 40 хвилин 25 серпня 2025 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25.08.2025 року.

Термін дії даної ухвали закінчується о 15 годині 40 хвилин 23 жовтня 2025 року.

Визначити заставу для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму - 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: банк отримувача - Держказначейська служба України м.Київ, МФО-820172, розрахунковий рахунок UA0018501, призначення платежу: застава, № справи, дата ухвали суду, П.І.Б. платника застави, код ЄДРПОУ - 26213408).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення ним застави у вищевизначеному розмірі, він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення заставодавцем визначеної в даній ухвалі суми застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом, на визначений ними день та час; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, судді; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити - два місяці з моменту внесення застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Про прийняте рішення повідомити учасників судового розгляду та копію ухвали слідчого судді невідкладно вручити підозрюваному ОСОБА_5 , учасникам судового провадження, для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1