Справа № 199/6553/25
ВИРОК

іменем України

16.05.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000146 від 13.03.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білозерське Покровського району Донецької області, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

- 10.08.2004 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. 15.05.2008 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання: 1 рік 2 місяці 10 днів;

- 13.07.2009 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;

- 19.10.2009 Апеляційним судом Донецької області за п.13) ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. 01.12.2023 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 18.02.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі дистанційного судового провадження вказане кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 07.05.2025

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово засуджений, останній раз 18.02.2025 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дію якого продовжено Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України 08.05.2024 № 3684-IX, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та невібувши призначене покарання за попереднім вироком, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

10.03.2025 в денний час доби, точний час встановити не виявилось можливим,ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від своєї знайомої ОСОБА_6 належну їй банківську картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яку потерпіла добровільно йому передала, при цьому повідомивши PIN-код від неї, для розрахунку в магазині під час придбання продуктів харчування і в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів із вказаної вище банківської картки, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу за допомогою банкомату банку АТ «ПУМБ», що розташований у ТЦ «Добропілля» за адресою: м. Добропілля, мікрорайон Молодіжний, 30-А, без дозволу власника, вставив банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_1 в банкомат, ввів заздалегідь відомий йому PIN-код та сформував заявку від імені потерпілої на зняття грошових коштів із банківського рахунку, відкритого у банку AT «ПУМБ». У свою чергу, система банкомату, того ж дня, тобто 10.03.2025, о 12:17 годині видала ОСОБА_3 через банкомат банку AT «ПУМБ», що розташований у ТЦ «Добропілля» за адресою: м. Добропілля, мікрорайон Молодіжний, 30А, грошові кошти в сумі 3800,00 гривень, тим самим ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти у вказаній сумі, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами в сумі 3800,00 гривень на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.03.2025 приблизно о 12:30 годині у ОСОБА_3 , який мав при собі банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про інформацію» є офіційним документом, що належить потерпілій ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел на привласнення вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на привласнення належної потерпілій ОСОБА_6 банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, містить реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїй дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів привласнив банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «ПУМБ», яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як такі, що виразились у привласненні офіційного документа.

07.05.2025 була укладена угода про визнання винуватості між прокурором Добропіського відділу Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025 остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, тяжкість кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 у відповідності до положень абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та про призначення обвинуваченому покарання. Обставини встановлені під час досудового розслідування не оспорює, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, оскільки завдана їй матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій інкримінованих статей. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. За ч. 1 ст. 357 КК України, як такі, що виразились у привласненні офіційного документа.

Вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 07.05.2025 про визнання винуватості між прокурором Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000146 від 13.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.05.2025 покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Речовий доказ (постанова слідчого від 19.03.2025) банківську платіжну картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (розписка від 19.03.2025, (т.2 а.к.п. 40)- залишити ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1