Провадження №: 1-кс/755/2653/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,. про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002416, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,. про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002416, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Прокурор в своєму клопотанні посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2025 о 13:00 до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи в кількості 4 осіб перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка, 4, незаконно позбавили волі громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого проти волі останнього посадили до автомобіля «Тойота», д.н.з НОМЕР_1 , та з місця події зникли.

Виїздом СОГ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та оперативних співробітників ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві на місце події, а саме за адресою: м. Київ, вулиця Сверстюка, буд. 4, було відпрацьовано камери відеоспостереження.

В ході проведення операції «Перехват» автомобіль з номерним знаком « НОМЕР_1 » було виявлено за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, буд. 1.

В подальшому встановлено осіб, які причетні до вчинення вказаного злочину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, особи перевіряються на вчинення аналогічних злочинів на території м. Києва, вирішується питання про повідомлення про підозру та обрання міри запобіжного заходу за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

З метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, 16.07.2025 року в період часу з 18 години 40 хвилин по 18 годину 55 хвилин в ході проведення слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 2, огляду місця події виявлено та вилучено речі та предмети, які мають значення для розслідування зазначеного кримінального провадження та могли бути використанні у протиправній діяльності, а саме: мобільний телефон марки Iphone 15 pro max, шнурівки, ланцюжок із сірого металу з підвіскою у вигляді герба України та хрестиком сірого кольору.

Вилучені речі належать ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується телефоном НОМЕР_2 .

17.07.2025 року вище зазначені предмети, які було вилучено під час проведення обшуку, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

З метою подальшого збереження вилучених об`єктів просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Володілець майна - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, слідчим суддею було встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002416, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 року. Процесуальне керівництво здійснює Дніпровська окружна прокуратура м. Києва. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що 16.07.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 4, незаконно позбавили волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого проти його волі останнього посадили до автомобіля марки «Тойота», д.н.з НОМЕР_1 , та з місця події зникли.

Під час огляду місця події 16.07.2025 року, в приміщенні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: м. Київ, вул. Вінтона Черчилля, 2, де знаходився ОСОБА_7 , було вилучено: мобільний телефон марки Iphone 15 pro max, шнурівки, ланцюжок із сірого металу з підвіскою у вигляді герба України та хрестиком сірого кольору.

Постановою слідчого від 17.07.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002416 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України мобільний телефон марки Iphone 15 pro max, шнурівки, ланцюжок із сірого металу з підвіскою у вигляді герба України та хрестиком сірого кольору.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 15 pro max, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

В частині шнурівки, ланцюжка із сірого металу з підвіскою у вигляді герба України та хрестиком сірого кольору, клопотання слідчого в розумінні норм ст. 98 КПК України не обґрунтоване та не доведене, а тому не підлягає задоволенню.

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт в кримінальному провадженні № 0002416, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, із забороною відчуження, розпорядження, користування, з метою збереження речового доказу, на майно, яке було вилучено 16.07.2025 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 2, а саме мобільний телефон марки Iphone 15 pro max, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1