КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1780/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0003774 від 29.10.2023 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_12

в с т а н о в и л а:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту її затримання з 28.10.2023, зарахувавши, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.12.2022.

Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2024 виправлено описку в абзаці 2 (другому) резолютивної частини вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2024 зазначивши вірно: «Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її затримання з 28.10.2023, зарахувавши, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.10.2023.».

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що будучи обізнаною про воєнний стан в Україні, в тому числі на території м. Бровари, Київської області, а також будучи раніше судимою, остання на шлях виправлення та перевиховання не стала, відповідних висновків для себе не зробила та перебуваючи на свободі вчинила новий корисливий злочин проти власності, в умовах воєнного стану за наступних фактичних обставин.

Так, 28 жовтня 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр», де здійснює свою діяльність ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» (), що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 253 маючи на меті злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, вчинила крадіжку товарів, за наступних обставин.

Установлено, що 28.10.2023 в період часу з 16 год. 00 хв. по 21 годину 00 хвилин ОСОБА_13 , перебуваючи в торговому залі магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 253, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до стелажу з жіночим одягом, де взяла костюм «Домашній №778 (Da VINCI)» в кількості 1шт. та лонгслів жіночий, темно-бежевого кольору в кількості 1шт., після чого направилася до примірочної. Знаходячись у примірочній кімнаті, ОСОБА_7 одягнула на себе вказані речі, поверх них одягнувши власні речі, після чого вийшла до торгового залу.

У подальшому серед запропонованих магазином «Епіцентр» товарів, ОСОБА_7 правою рукою взяла шорти жіночі «СРІС» в кількості 1 шт., шапку дитячу «Mariknit» в кількості 1шт., шкарпетки жіночі «Фенна» в кількості 1 пари, підслідники жіночі «Моллі» в кількості 1 пари, шкарпетки «Габбі» в кількості 1 пари, шапку дитячу «Mariknit» в кількості 1шт. та шкарпетки дитячі «Duna» в кількості 1 пари, та помістила вказані речі до жіночої сумки, яка знаходилася у неї на плечі.

Так в подальшому, ОСОБА_7 рухаючись по торгових залах приміщення магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 253 знаходячись серед товарів для тварин, остання правою рукою взяла з полиці таблетки від бліх «Superium» в кількості 1 блістера, після чого сховала їх до вище вказаної сумки, що знаходилася у неї на плечі.

В подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи в торговому залі серед речей сільськогосподарського призначення взяла правою рукою з полиці секатор пелюстковий «Titanium» в кількості 1шт., секатор «Colibri» в кількості 1шт. та секатор кований професійний в кількості 1 шт., після чого сховала їх собі під ремінь штанів, прикриваючи їх курткою, в яку була одягнута.

Крім цього, ОСОБА_7 перебуваючи у торгівельному залі, продовжуючи вчиняти крадіжку, взявши з полиці рукавички захисні «Doloni» в кількості 1шт., сховала їх до сумки, що знаходилася у неї на плечі.

Крім того, ОСОБА_7 , ручаючись по торгівельній залі магазину, знаходячись біля товарів особистої гігієни, взявши рукою з полиці магазину серветки вологі «Bambinelli» в кількості 1шт., крем дитячий «Baby Dance» в кількості 1шт., серветка «KITCHENWARE» в кількості 1шт. та крем дитячий «Baby Dance» в кількості 1шт., які остання сховала собі до власної сумки, що знаходилась у неї на плечі.

В подальшому перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, серед товарів кухонного призначення ОСОБА_7 взяла рукою з полиці магазину чайні ложки «Simple» в кількості 3шт., лопатку «Flamberg» в кількості 1шт., фартух кухонний «Luna Дейзі» в кількості 1шт., рушник «45?60 ваф.» в кількості 1шт., турку «Krauff» в кількості 1шт. та рушник ваф. «Нарру New Year» в кількості 1шт., після чого вказані товари сховала собі до сумки.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на крадіжку товару, перебуваючи серед дитячих товарів ОСОБА_7 взявши рукою з полиці маркер перманентний чорний із додатковим стрижнем «MONTERO» в кількості 1шт. та набір пензликів в кількості 1шт., які остання сховала собі до жіночої сумки, що знаходиться у неї на плечі.

Крім цього, рухаючись по торгівельних залах магазину ОСОБА_7 бере з полиць косметичку «Annette» в кількості 1шт., лампу «Led IEK G45 ECO 7W E14» в кількості 1шт., подушку-підголівник «Comfort» в кількості 1шт., машинку для підстригання «Rowenta TN524MF0» в кількості 1шт., газ зріджений для запальничок «LPC-001» в кількості 2шт., підвіс на рюкзак світловідбивний в кількості 1шт., брелок для рюкзаків з вушками та носиком Котик в кількості 1 шт., чохол на валізу дайвинг «Lets Go» в кількості 1шт., брелок «Кіт на удачу» в кількості 1шт., щоденник недатований «Bourgeois» в кількості 1шт. комплект дитячий «Крафт» в кількості 1шт. та косметичку жіночу «Reed Pink Surprise» в кількості 1 шт.. Перераховані речі та предмети ОСОБА_7 в ході реалізації своїх злочинних дій, направлених на крадіжку вказаних товарів, ховала собі до жіночої сумки, яка знаходилася у неї на плечі.

В подальшому, ОСОБА_7 , не маючи наміру сплачувати кошти за вказані товари, пройшовши через касову зону магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 253, пройшовши повз касові зони, не сплативши за товар направилася до виходу, де останню було зупинено охороною вказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_7 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки останню було зупинено охороною магазину «Епіцентр».

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_7 завдала ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», майнової шкоди на загальну суму 9916,61грн.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з неправильною кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, притягнути до відповідальності працівників торгівельного центру, а саме охорону, яка спостерігала за нею протягом шести годин і надала можливість скоїти злочин.

Не погоджуючись з кваліфікацією її діяння, а саме в частині скоєння під час воєнного стану, обвинувачена вказує, що злочин було вчинено нею у Києві, де не велися бойові дії за участю спеціальної техніки, військових та правоохоронців, не мало місця масове вогневе ураження, не мали місце тимчасова окупація чи прохід військ, на момент вчинення злочину громадяни вільно пересувалися містом, не було повітряної тривоги, заклади торгівлі працювали в звичайному режимі з охороною, велося відео спостереження. У зв`язку з викладеним, апелянт звертає увагу, що кваліфікуючі ознаки за ч.4 ст. 185 КК України в цьому конкретному випадку є недоцільними і неправомірними. Також апелянт просить взяти до уваги те, що вона повністю визнала свою вину та розкаюється.

Від обвинуваченої надійшло клопотання в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України, в якому вона просила вирок суду змінити, призначити пробаційний нагляд без ізоляції від суспільства із покладенням на неї обов`язків.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року змінити, пом`якшити ОСОБА_7 призначене покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити її відбування призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої через суворість. Зокрема, захисник вказує про відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, в той же час судом зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Разом з тим, як зазначає апелянт, при ухваленні вироку судом не були належним чином досліджені відомості про особі обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого, в період з 27.09.2023 по 05.10.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом не госпітальна двобічна нижньодолева пневмонія, Віл/СНІД 4 клін.стадія. Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнала свою провину, щиро розкаялася та пояснила, що дуже жалкує про вчинений нею злочин, але скоїла його у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Отже, апелянт вважає, що за вказаних обставин, виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 в силу обставин вчиненого злочину, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і поведінки в період досудового розслідування і судового розгляду, можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченої і захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого їй злочину, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду, та учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, згідно із ст. 404 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на неправильну кваліфікацію її дій, а саме в частині кваліфікуючої ознаки «крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану», що на думку колегії суддів є необґрунтованими, з огляду на таке.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

Законом України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до вказаних змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану, кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому, диспозиція ч. 4 ст. 185 КК України не передбачає такого тлумачення та кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану або вчинення її на певній території України, де проводяться бойові дії.

Так, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 січня 2024 року в справі № 722/594/22, кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений. А «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» (п. 11 ч. 1 ст. 67 КК) як обставина, що обтяжує покарання, може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності.

Відповідно до встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, які обвинувачена в апеляційній скарзі не оспорює, ОСОБА_7 вчинила закінчений замах на крадіжку 28.10.2023 в м. Бровари Київської області, тобто на території України та під час дії воєнного стану.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що дії обвинуваченої необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно в умовах воєнного стану є обґрунтованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника з приводу суворості призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином та являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, обставини, які пом`якшують покарання - добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, при цьому судом враховано, що потерпілому ТОВ «Епіцентр К» було відшкодовано матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності,офіційно не працевлаштована, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружена, має двох малолітніх дітей, яких самостійно не утримує, діти перебувають на утриманні та під опікою матері обвинуваченої, оскільки остання позбавлена батьківських прав щодо її дітей, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, порушень громадського порядку не допускає, алкогольними напоями та наркотичними речовинами не зловживає. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 нових злочинів буде покарання в межах, установлених санкцією інкримінованої їй статті, відповідно до положень КК України у виді позбавлення волі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України, узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Щодо посилань в апеляційній скарзі захисника на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання належним чином не врахував дані щодо особи обвинуваченої, а також пом`якшуючі покарання обставини, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання належним чином мотивував своє рішення, врахувавши в сукупності, як дані щодо особи обвинуваченої, так і встановлені обставини, що пом`якшують покарання і з урахуванням цих обставин в сукупності з фактичними обставинами провадження дійшов висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_7 у нижній його межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, колегія суддів до уваги не бере, оскільки діти ОСОБА_7 перебувають на утриманні та під опікою її матері, оскільки обвинувачена позбавлена батьківських прав щодо її дітей, чого остання не заперечувала під час апеляційного розгляду.

Те, що обвинувачена в період з 27.03.2023 по 05.10.2023, тобто перед вчиненням злочину перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом не госпітальна двобічна нижньодолева пневмонія, Віл/СНІД 4 клін.стадія у даному випадку жодним чином не зменшує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також не може свідчити про вчинення злочину внаслідок збігу тяжкого матеріального становища, оскільки таке матеріальне становище обвинуваченої виникло не внаслідок збігу обставин, а внаслідок протиправного способу життя самої обвинуваченої, яка є особою працездатного віку, однак не працювала, а для вирішення своїх побутових питань обрала шлях вчинення злочинів по заволодінню чужим майном, при цьому будучи раніше неодноразово судимою за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, ніяких висновків для себе не зробила, не намагалась займатися корисною працею та покращити свій матеріальний стан, а обрала основним джерелом доходу здійснення злочинної діяльності.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, у тому числі тих, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновки суду щодо призначеного покарання, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, як про це ставить питання захисник, а також призначення обвинуваченій покарання у виді пробаційного нагляду, який не передбачений санкцією інкримінованої їй статті, як про це ставила питання обвинувачена.

З приводу доводів апеляційної скарги обвинуваченої про те, що протягом часу перебування її в торгівельному центрі, працівники охорони повинні були її затримати та перешкодити таким чином вчинення нею крадіжки, то слід зазначити, що до того моменту, поки обвинувачена з майном, яке належить ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» не пройшла повз касові зони та не направилась до виходу, не сплативши товар, у працівників охорони не було підстав для її зупинки, тим, більше для її затримання.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку захисником та обвинуваченою до апеляційного суду не надано.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2024 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4