Провадження № 1-кп/161/1266/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 вересня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 13.06.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, працює слюсарем СГТОВ «Лище», одружений, судимий востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2025 року в справі №161/19363/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. Відповідно до ст.59-1 КК України на ОСОБА_3 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштовуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому не буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вказаний вирок після набрання ним законної сили 20 лютого 2025 року, направлено для виконання до Луцького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області.

20 березня 2025 року, засуджений ОСОБА_3 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, де останньому роз`яснено права й обов`язки засудженої особи, порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду та наслідки, що настають у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що засуджений у цей же день власноруч заповнив підписку.

В подальшому, ОСОБА_3 20.03.2025 отримав направлення до Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості для виконання обов`язку працевлаштуватися протягом 10-ти днів, тобто до 30.03.2025.

Однак, ОСОБА_3 , будучи попередженим під особистий підпис про кримінальну відповідальність за невиконання покладених на нього судом обов`язків, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, не працевлаштувався згідно направлення, виданого йому Луцьким районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 20.03.2025, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, тобто умисно, свідомо ухилився від виконання покарання та не виконав обов`язок в частині працевлаштування у відведений для цього строк.

У зв`язку з чим, провідним інспектором органу пробації 07.04.2025, ОСОБА_3 винесено попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, з яким останній ознайомився та власноручно підписався.

У подальшому, ОСОБА_3 21.04.2025 отримав направлення до Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості для виконання обов`язку працевлаштуватися протягом 10-ти днів, тобто до 01.05.2025.

Разом з цим, ОСОБА_3 , будучи попередженим під особистий підпис про кримінальну відповідальність за невиконання покладених на нього судом обов`язків, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, не працевлаштувався згідно направлення, виданого йому Луцьким районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 21.04.2025, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, тобто умисно, свідомо ухилився від виконання покарання та не виконав обов`язок в частині працевлаштування у відведений для цього строк.

Також, ОСОБА_3 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, достовірно знаючи про обов`язки, порядок та дні явки на реєстрацію до органу пробації, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, 16.06.2025 та 07.07.2025 не з`явився для реєстрації до Луцького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, тобто свідомо ухилився від виконання покарання у виді пробаційного нагляду.

Окрім цього, ОСОБА_3 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, достовірно знаючи про обов`язки, порядок та графік реалізації пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення» умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, 06.06.2025, 09.06.2025, 13.06.2025, 16.06.2025, 20.06.2025, 23.06.2025 та 27.06.2025 не з`явився до Луцького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області для виконання заходів, передбачених пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, тобто свідомо ухилився від виконання покарання у виді пробаційного нагляду.

ОСОБА_3 інкримінується ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.3 ст.389 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно ухилявся від відбування призначеного йому згідно з вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 пробаційного нагляду. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального проступку, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, однак судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, працевлаштувався, де позитивно характеризується.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбаченого санкцією закону, за якою визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.3 ст.389 КК України у виді обмеження волі в мінімальній межі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок до повного відбуття покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025, на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За змістом п.5 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Суд також звертає увагу, що оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у період відбування реального покарання, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для застосування інституту звільнення від відбування покарання, та зобов`язаний призначити покарання із застосуванням положень ст.71 КК України.

Питання про речові докази та арешт суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025, з урахуванням положень п.5 ч.1 ст.72 КК України, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Речові докази, а саме: особову справу №01/ПН/2024 щодо ОСОБА_3 на 63 арк. повернути до Луцького районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий