Справа № 458/427/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі: слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3

сторона яка подала клопотання заступник начальника начальник слідчого відділення відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4

сторона захисту:

підозрювана особа ОСОБА_5 ,

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року № 0000850 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваної особи ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий опис провадження і суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно з вимогами ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно з ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.04.2025 року справу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання розглядається за ініціативою слідчого, погоджене прокурором.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000850 від 05.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 наказом командира військової частини включено в списки особового складу на всі види забезпечення та призначеного на посаду оператора (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. В подальшому ОСОБА_5 , призначено наказом №851-ОС начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії оператором (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України..

Будучи солдатом, що перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії оператором (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу. Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, 30.09.2024 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував поза межами розташування території військової частини до 30.04.2025, тобто до моменту з`явлення до Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Турка, вул. В. Стуса, 14.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

30.04.2025 року ОСОБА_5 слідчим за погодженням із процесуальним прокурором повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Процесуальні дії у справі.

При розгляді клопотання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

Ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 від 30.04.2025 клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Позиції сторін кримінального провадження.

Сторона, яка подала клопотання заступник начальника начальник слідчого відділення відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що підозра є достатньою та належним чином обґрунтована, повідомив про наявність ризиків, зокрема переховуватися від слідства і суду у зв`язку із перебуванням у прикордонному пункті, підтримав клопотання, просив таке клопотання задовольнити, обрати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подання підтримав, просив таке клопотання задовольнити, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні підозрювана особа ОСОБА_5 просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обрати запобіжний захід у вигляді арешту, повідомив, що дійсно 30.09.2024 року залишив самовільно військову частину, оскільки перебував у стані стресу через те, що його дружина захворіла на тяжку хворобу, внаслідок чого в подальшому стала інвалідом 2 групи. На даний час він фактично проживає зі своєю сім`єю, дружиною, дитиною, в селі господарство, яке не має на кого залишити. Через важке захворювання дружини залишив військову частину, поїхав додому в с. Розлуч, де проживав, ніде не переховувався, добровільно сам прийшов в поліцію 30.04.2025 року, має намір продовжити службу.

В судовому засіданні захисник підозрюваної особи адвокат ОСОБА_6 повідомив, що у підозрюваного склалися важкі життєві обставини, які полягають в тому, що під час проходження служби в нього захворіла дружина, яка в подальшому отримала статус особи з інвалідністю, і це негативно вплинуло на його психологічний стан, має на утриманні малолітню дитину, має тісні соціальні зв`язки, характеризується виключно з позитивної строни, які дають підстави не покидати територію України, має намір і бажання продовжити проходження служби, ризики переховування від органів слідства та суду стороною обвинувачення недоведені.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, із посиланням на докази.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000850 від 05.11.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 наказом командира військової частини включено в списки особового складу на всі види забезпечення та призначеного на посаду оператора (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

В подальшому ОСОБА_5 , призначено наказом №851-ОС начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії оператором (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Будучи солдатом, що перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії оператором (БпПС) групи розвідки відділення управління третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу. Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, 30.09.2024 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував поза межами розташування території військової частини до 30.04.2025 року, тобто до моменту з`явлення до Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Турка, вул. В. Стуса, 14

30.04.2025 ОСОБА_5 слідчим за погодженням із процесуальним прокурором повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Застосовуючи щодо підозрюваної особи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Наведені у клопотанні дані свідчать про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме умисно затягувати проведення досудового розслідування та судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні шляхом безпричинної неявки до слідчого прокурора, слідчого судді чи суду, однак водночас свідчать про недоведеність наявності двох інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на таке.

Щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, суд звертає увагу, що в підозрюваного наявні тісні соціальні зв`язки, підозрюваний тривалий час проживає за місцем реєстрації, місце проживання не змінював, на його утриманні є малолітня дитина, дружина є особою з інвалідністю II групи.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків (співслужбовців), то стороною обвинувачення не доведено, на яких саме свідків може впливати підозрюваний та яким способом, оскільки місцем проживання підозрюваного є с. Розлуч Самбірський район Львівська область, а місцем проходження служби свідків є Волинська область, стороною обвинувачення не названо жодних свідків, зокрема тих, які є в підпорядкуванні або в службовій залежності від підозрюваного, чи проживають в межах одного населеного пункту з підозрюваним.

Разом з тим, на переконання суду, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, наявність утриманців, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, є чесним, врівноваженим, спокійним, працьовитим, з сусідами не конфліктує, спиртним не зловживає, поведінка адекватна, а також водночас згідно службової характеристики за місцем військової служби, який в професійному відношенні підготовлений слабо, час планує не грамотно, в складній обстановці діє не впевнено, уникає прийняття самостійних рішень, однак накази виконує вчасно, розуміє їх суть та задум, у повсякденній діяльності, взаємовідносинах з начальниками, підлеглими і товаришами по службі коректний і ввічливий, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також те, що він достовірно знаючи що проживає в безпосередній близькості від державного кордону, маючи можливість перетнути держав ний кордон, на протязі всього часу таких спроб не вчиняв, оскільки бажає перебувати на території України зі своєю сім`єю та родиною, складні життєві обставини у зв`язку із захворюванням та лікуванням дружини, а також бажання повернутися на військову службу, дають підстави слідчому судді із урахуванням особи підозрюваного для застосування більш м`яких запобіжних заходів, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним у клопотанні слідчим ризикам.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи конкретні обставини цієї справи та характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, процесуальну поведінку та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти частково встановленим в ході судового розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, здатен більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Щодо твердження сторони обвинувачення то вона не містить та в судовому засіданні не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Слідчий суддя звертає увагу, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, даних про особу підозрюваного, життєвих обставин, у яких перебував підозрюваний на час вчинення злочину, неповним доведенням стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведенням недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року №0000850 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваної особи ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло із покладенням таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до прокурора слідчого чи суду із встановленою періодичністю; не залишати цілодобово місце свого проживання, що по АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти прокурора слідчого чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

З огляду на вищевказане, керуючись вимогами статей ст.ст.32,131,132,176-178,182-183,193-194,196-197,369,372,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року №0000850 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваної особи ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 на строк два місяці, але не більше ніж строк досудового розслідування, тобто до 29.06.2025 року включно.

Строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту складає два місці та починається з моменту застосування, тобто з дня постановлення ухвали та до 29.06.2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора слідчого чи суду із встановленою періодичністю; не залишати цілодобово місце свого проживання, що по АДРЕСА_2 без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти прокурора слідчого чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонити спілкуватися зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відділенню поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Направити ухвалу для виконання відділенню поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000850 від 05.11.2024 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua; https://tk.lv.court.gov.ua/.

Повне судове рішення оголошено 01.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1