Справа № 487/3195/25
Провадження № 1-кс/487/2774/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання начальника відділення СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000038 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до підозрюваного ОСОБА_4 з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладанням обов`язків у разі внесення застави, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.

В клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, та відсутність стійких соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців. Крім того, на даний час органом досудового розслідування здійснюються оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення джерел отримання психотропної речовини підозрюваним, а також осіб, які спільно з останнім могли вчинити кримніальне правопорушення, а тому, у разі обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, враховуючи його обізнаність щодо відомих органу досудового розслідування обставин його скоєння та наявних доказів, буде можливість перешкоджати встановленню усіх винних осіб, або зустрітись із ними та поза межами кримінального процесуального судочинства та незаконно впливати на них з метою отримання необхідних йому свідчень. Слідчий зазначає, що оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням та збутом наркотичних засобів з корисливих мотивів, є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність. Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, не заперечуючи обставини, зазначенні у повідомлення про підозру, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що Миколаївським районним управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , не маючи постійного джерела прибутку, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів наркозалежним особам на території міста Миколаєва.

Так, у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи ОСОБА_4 , порушуючи Закон України № 60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, вагою не менше 0,1246 г, яку незаконно зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту.

31.01.2025 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупівлі психотропних речовин о 12:53 на території Миколаївської ЗОШ № 55, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 48, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 за грошові кошти у сумі 500 грн особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, вагою 0,1246 г.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування особи, порушуючи Закон України № 60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, вагою не менше 1,065 г, яку незаконно зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту.

05.03.2025 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупівлі психотропних речовин о 17:50 біля будинку № 50А по вул. Лазурній у м. Миколаїв незаконно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 за грошові кошти у сумі 500 грн особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, вагою не менше 0,1065 г.

27.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження даними рапорту помічника чергового Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 08.01.2025; рапортів старшого оперуповноваженого ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 27.01.2025; протоколів про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.01.2025, 06.03.2025; висновку експерта від 07.02.2025 № СЕ-19/115-25/2064-НЗПРА; протоколів про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відео контроль особи від 07.03.2025, 11.04.2025; висновку експерта від 19.03.2-25 № СЕ-19/115-25/3997-НЗПРАП; протоколу обшуку від 27.05.2025.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Слідчий суддя, враховуючи також положення ст. 178 КПК України, вважає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінального покарання, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому, в разі доведеності вини, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на теперішній час органом досудового розслідування встановлюється джерело отримання підозрюваним ОСОБА_4 психотропних речовин, а також осіб, з якими, ймовірно, підозрюваний міг вчиняти кримінальне правопорушення, а тому ОСОБА_4 може незаконно вливати на свідків у кримінальному провадженні.

Існує також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний, не маючи законного джерела доходу, підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, його діяльність була припинена співробітниками поліції, а тому він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді даного клопотання, крім наявності вищенаведених ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився в 1983 році, вживає наркотики протягом року, з 18 років перебуває на обліку у лікаря-психіатра (зі слів), у період з 05.04.2025 по 11.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Миколаївська обласна клінічна лікарня"; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який неодружений, утриманців не має; постійно проживає в АДРЕСА_1 , де мешкає з сестрою та її сім`єю; не працює, має випадкові заробітки; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Наведені вище ризики можуть бути мінімізовані менш суворим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх виняткових підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам під час досудового розслідування даного кримінального провадження. При цьому слідчий суддя враховує те, що з часу повідомлення про підозру ОСОБА_4 не вдавався до спроб переховування, самостійно з`явився в судове засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перебував на лікуванні та у зв`язку з цим потребує подальшої реабілітації.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27 липня 2025 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год до 06:00 год залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з міста Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1