ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000109),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на неї обов`язків, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кривиця Дубровського району Рівненської області, громадянинки України, голови Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000109.

Ухвалою слідчого Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2025 року в задоволенні вказаного клопотання слідчого відмовлено, застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також покладено на підозрювану обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано, яким чином застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти ризикам, зазначених в клопотанні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний період часу із 22:00 по 06:00 години та покласти на неї обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримувала подану апеляційну скаргу і просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрювану та її захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під 0000109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

ОСОБА_8 18 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисного не тяжкого злочину у сфері службової діяльності, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що підтверджується доказами доданими до матеріалів клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_8 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання в Луцькому районі Волинської області, де проживає протягом тривалого часу, має міцні соціальні зв`язки, а тому обґрунтовано прийшов до висновку, що наявні законні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді, що до ОСОБА_8 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, а саме особисте зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд на даний час не знаходить підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як доказів того, що застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , до клопотання слідчого надано не було, під час апеляційного перегляду їх також надано не було.

Апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід до ОСОБА_8 з покладенням певних обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: