Справа № 274/5708/25
Провадження №1-кп/0274/820/25
ВИРОК
Іменем України
08.09.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, працює продавцем ТОВ "Іслав", зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту встановлено, що 09.07.2025, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , побачила телевізор торгівельної марки «ROMSAT», модель «50USH1930T2», який перебував у вільному доступі, залишений ОСОБА_6 для зберігання у кімнаті вказаної квартири, після чого у ОСОБА_4 винник умисел та таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вищевказаний час, у зазначеному місці, за вказаних обставин, ОСОБА_4 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її злочинні дії не будуть помічені іншими особами, розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України №478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025, таємно викрала телевізор торгівельної марки «ROMSAT», модель «50USH1930T2», вартістю 7065 гривень 73 копійок, при цьому утримуючи викрадене майно, з місця вчинення злочину зникла та у подальшому викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 7065 гривень 73 копійок.
15 серпня 2025 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному вище діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , а саме, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Крім того, прокурор вважає за можливе та погоджується на застосування до ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі. Підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачена вірно розуміє зміст обвинувачення, яке їй пред`явлено, і визнає себе винуватою саме у тих діях, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, крім того, подала до суду заяву, в якій надала згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд враховує характеризуючи дані обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується посередньо, незаміжня, працює продавцем ТОВ "Іслав", на спеціалізованому обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують її покарання, а саме - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 15 серпня 2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1