Дата документу 04.08.2025 Справа № 335/6928/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6928/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/245/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 серпня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна, та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); документи на 14 аркушах та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); документи на 14 аркушах та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування докази, а також виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення 13 лютого 2025 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на: мобільні телефони iPhone і документи на 14 аркушах, оскільки є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, можуть містити у собі інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Що стосується вимоги про накладення арешту на банківські картки, грошові кошти, тримачи з-під сім-карти, сім-карти; предмети, зовні схожі на GPS-трекери, то слідчий суддя вважав, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки слідчим не надано належних та допустимих доказів того, що вказані карти мийки, банківські картки та флеш носії, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, по якому на цей час здійснюється досудове розслідування.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу, та у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своєї скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки в клопотанні слідчий фактично не зазначив підставу та мету такого арешту щодо кожного вилученого предмету.

На думку апелянта, із обставин, які зазначені в клопотанні, неможливо встановити чи мають вилучені предмети відношення до цього кримінального провадження та чи дійсно вони відповідають ознакам речового доказу.

Зауважує, що клопотання не містить відомостей, які підтверджують право власності на вилучене майно, чи свідчать про володіння, користування, розпорядження третіми особами вилученим майном.

Зазначає, що у клопотанні не вказано конкретних ідентифікуючих ознак вилучених мобільних телефонів їх imei, не зазначено назву документів, які вилучались, а зазначено лише кількість.

Також, вказує, що клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків, проте жоден з недоліків так і не було усунено.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі погодився з тим, що прокурор пропустив строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.

Вважає, що майно, яке було вилучено в ході обшуку, після того як слідчий пропустив строк, встановлений судом на усунення недоліків та не звернувся до суду із клопотанням, відразу набуло статусу майна, яке підлягає негайному поверненню. Суд, мав право розглядати клопотання по суті та вирішувати долю вилученого майна тільки за умови, якщо б слідчий звернувся в межах встановленого суддею строку, а не навпаки.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині залишення без задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що додані до клопотання матеріали містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на майно необхідно накласти арешт, з метою збереження речових доказів.

На думку прокурора, ухвала слідчого судді, постановлена з порушенням вимог КПК України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, прокурором зазначено, що оскаржувану ухвалу органом досудового розслідування отримано лише 10 березня 2025 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_8 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно, а саме на: банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; документи на 14 аркушах; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Запоріжжя, а також інших областей України, група осіб, створила та підтримує діяльність борделю, який замасковано під видом масажного салону з умовною назвою «Mens Club». В даному салоні дівчата за грошову винагороду від 1600 гривень за пів години, до 8900 гривень за півтори години, в повністю оголеному вигляді надають чоловікам послуги еротичного масажу. Під час даного масажу дівчина, шляхом вчинення певних дій, доводить чоловіків до оргазму.

Також, встановлено, що одним із можливих організаторів вказаних борделів є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає: АДРЕСА_1 .

13 лютого 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ., під час якого виявлено та вилучено: банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; документи на 14 аркушах; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498.

У клопотанні слідчий зазначила, що вказані речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину та можуть бути здобуті в результаті вчинення вказаних злочинів, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із клопотанням про їх арешт.

Так, вилучені мобільні телефони є знаряддям вчинення злочину та в них може міститися інформація, яка має значення для досудового розслідування; на банківські картки перераховувались грошові кошти, отримані від діяльності масажних салонів, грошові кошти здобуті кримінально-протиправним шляхом; за допомогою вилучених сім-карт організатори підтримували між собою зв`язок; на трекерах може міститись інформація про відвідування масажних салонів, а документи підтверджують діяльність роботи масажних салонів у м. Запоріжжя.

Слідчий зазначила, що на вказані речі необхідно накласти арешт, оскільки у подальшому для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні необхідно буде провести тимчасові доступи по банківським рахункам, комп`ютерно-технічні експертизи мобільних телефонів, огляди флеш-носіїв.

ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

04 серпня 2025 року адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що він апеляційну скаргу підтримує та просить здійснювати розгляд цього провадження без його участі та участі ОСОБА_7 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. 04 серпня 2025 року прокурор надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що він наполягає на задоволенні його апеляційної скарги та просить здійснювати розгляд цього провадження без його участі. Окрім того, прокурор повідомив, що в червні 2025 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скеровано до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя для розгляду по суті (ЄУН 335/5854/25).

Клопотань про відкладення розгляду провадження учасники процесу не надсилали.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю власника майна, її представників та прокурора, належним чином повідомлених про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скарга, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіривши наявні матеріали провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження та внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах цього кримінального провадження.

Як убачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.1 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що одним із можливих організаторів вказаних борделів є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає: АДРЕСА_1 .

13 лютого 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ., під час якого виявлено та вилучено: банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; документи на 14 аркушах; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498.

17 лютого 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про арешт вищевказаного майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2025 року слідчий суддя повернув вищевказане клопотання прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначивши, що клопотання не відповідає вимогам ст.171 КК України.

26 лютого 2025 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт вищевказаного майна після доопрацювання.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий обґрунтував необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку вищевказане майно тим, що вилучені речі, а саме:

- мобільний телефон іРhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон ІРhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон іРhone, у корпусі рожево-золотистого (модель невідома), (на момент обшуку мобільні пристрої заблоковані, у зв`язку з чим не вдалось можливим ідентифікувати більш детально), - є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та на вищевказаних мобільних телефонах можуть міститися відповідні листування та дзвінки з клієнтами масажного салону, особами жіночої статі, які надавали послуги чоловікам, адміністраторами та особами, які допомагали обслуговувати приміщення для його функціонування, а також іншими підозрюваними та особами причетними до вчиненого злочину;

- банківська карта «РайфайзенБанк» № НОМЕР_1 ; Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; Банківська карта «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; Банківська карта «Універсальна» № НОМЕР_5 - на вказані банківські картки клієнти масажного салону перераховували грошові кошти за отримані інтимні послуги, а також грошові кошти здобуті злочинним шляхом - адміністратори перераховували організаторам;

- грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів СПІА, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень - які набуті кримінально протиправним шляхом, а саме від діяльності організованого масажного салону, в якому надавались інтимні послуги;

- тримач з під сім-карти із сім-картою номером НОМЕР_6 ;' тримач з під сім-карти з номером НОМЕР_8 - за вказаними номерами оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», з метою конспірації організатори підтримували спілкування між собою, адміністраторами масажних салонів, повіями та особами, що обслуговували приміщення;

- предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498 - у вказаних предметах могли зберегтись данні, щодо відстеження або відвідування, як самих організаторів так і сторонніх осіб, масажних салонів розташованих на території України, зокрема у м. Запоріжжя;

- документи на 14 аркушах - у вказаних документах міститься інформація та відповідні записи щодо діяльності організованого масажного салону у м.Запоріжжя.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303, ч.2 ст.28 ч.2 ст.302, ч.1 ст.209 КК України; копію ухвали слідчого Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2025 року, протокол обшуку від 13 лютого 2025 року; постанову про визнання речових доказів від 13 лютого 2025 року та інші копії документів, якими підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Слідчим в клопотанні зазначено, що метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речових доказів та проведення подальших тимчасових доступів за банківськими рахунками та встановлення зв`язків у частині грошових транзакцій з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, проведення необхідних комп`ютерно-технічних експертиз з метою отримання відомостей щодо листування, телефонних зв`язків з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, відомостей щодо організації та утримання борделю.

В свою чергу, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя слушно зазначив, що органом досудового розслідування не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що вказані банківські картки; грошові кошти; тримачі з-під сім-карт; предмети, зовні схожий на GPS-трекери відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, по якому на цей час здійснюється досудове розслідування, оскільки банківські карти є платіжним інструментом у вигляді пластикової картки, що використовуються для здійснення платіжних операцій з рахунку. Картки містять лише номер банківської карти, а не інформація про перераховані на них кошти. Тримачі з-під сім-карти із сім-картою не містять у собі будь-якої інформації, у тому числі щодо дзвінків між особами, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень. У слідчого було достатньо часу для безпосереднього огляду вказаних GPS-трекерів, як у ході обшуку, так і до розгляду клопотання про арешт майна. Не доведено, що грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що вони вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 , якому не повідомлено про підозру.

Колегія суддів з таким висновком слідчого судді погоджується та вважає, що прокурором не було доведено, що вищевказане майно, є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі сліди кримінальних правопорушень або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень. Тобто, не доведено, що вказане майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що банківські картки; грошові кошти; тримачі з-під сім-карт; предмети, зовні схожий на GPS-трекери - є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди вчинених цих кримінальних правопорушень або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, не є слушними, оскільки не підтверджені у встановленому законом порядку.

Тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя оскаржуваною ухвалою обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на матеріалах провадження.

Разом з цим, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, які розслідувались, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання, слідчий належним чином та у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України обґрунтував необхідність та можливість накладення арешту на все інше майно, вказане у клопотанні, а саме на: мобільні телефони та документи.

А тому і в цій частині оскаржену ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає також законною та обґрунтованою.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про необґрунтованість накладеного арешту на мобільні телефони та документи, на думку колегії суддів, не є переконливими та спростовуються наявними матеріалами провадження.

Вищевказане майно, а саме: мобільні телефони та документи, відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки, з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, яке розслідувалось, містить/може містити відомості про обставини кримінального правопорушення та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для перевірки чого було необхідне, серед іншого, проведення відповідних експертних досліджень.

На думку колегії суддів, з огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідувалось, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним ст.98 КПК України.

Доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки в клопотанні слідчий фактично не зазначив підставу, мету такого арешту щодо кожного вилученого предмету, не зазначив конкретних ідентифікуючих ознак вилучених мобільних телефонів їх imei, не зазначив назву документів, які вилучались, також клопотання не містить відомостей, які підтверджують право власності на вилучене майно, чи свідчать про володіння, користування, розпорядження третіми особами вилученим майно, не є слушними, оскільки клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду в цій частині відомості, передбачені ст.171 КПК України.

Як зазначалось раніше, досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.1 ст.209 КК України, та органом досудового розслідування перевірялася причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, та саме за місцем проживання останнього проводився вищевказаний обшук, під час якого було вилучене певне майно.

З огляду на вказане, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що в клопотанні немає відомостей, що підтверджують права власності на вилучене майно, чи свідчать про володіння, користування, розпорядження третіми особами вилученим майном, не є переконливими.

Під час судових засідань в суді першої та апеляційної інстанції, учасники процесу не ставили під сумнів належність ОСОБА_7 вищезазначеного майна, вилученого в ході обшуку за місцем його мешкання.

Окрім того, адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначив, що його апеляційна скарга подана в інтересах особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 .

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищевказане майно, з метою його збереження як доказу, що має значення для встановлення обставин провадження.

На думку колегії суддів, накладення вищевказаного арешту було необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, на час розгляду клопотання були наявні обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики того, що у разі не накладення вказаного арешту існувала можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна до закінчення досудового розслідування.

Посилання адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що після повернення клопотання прокурору жоден з недоліків так і не було усунено, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються змістом самого клопотанням про арешт майна.

З приводу доводів апелянта про те, що майно, яке було вилучено в ході обшуку, після того як слідчий пропустив строк встановлений судом на усунення недоліків та не звернувся до суду із клопотанням, відразу набуло статусу майна, яке підлягає негайному поверненню; суд, мав право розглядати клопотання по суті та вирішувати долю вилученого майна тільки за умови, якщо б слідчий звернувся в межах встановленого суддею строку, а не навпаки, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вказана норма закону, виходячи з її змісту, не передбачає неможливості розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна в разі порушення строків звернення з таким клопотанням до суду після усунення недоліків, а лише регулює дії органу досудового розслідування та прокурора у випадку недотримання ними встановленого суддею строку щодо тимчасово вилученого в особи майна.

За умови доведеності прокурором передбачених ст.170 КПК України підстав для накладення арешту на майно, факт порушення встановленого законом строку звернення з клопотанням після доопрацювання до суду само по собі не являється достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі слушно зазначив, що нормами КПК України не визначено, яке процесуальне рішення повинен прийняти слідчий суддя у разі пропуску строку слідчим та прокурором на усунення недоліків клопотання про арешт майна, у зв`язку із чим дійшов висновку, що вказана обставина не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна по суті.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

В свою чергу, вказана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянтів про протилежне суперечать змісту самої ухвали.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Окрім того, як встановлено колегією суддів, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000174 завершено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 16 червня 2025 року направлено до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданих апеляційних скарг не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі чорного кольору (модель невідома); мобільний телефон iPhone, у корпусі рожево-золотистого кольору (модель невідома); документи на 14 аркушах та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську карту «РайфайзенБанк» НОМЕР_1 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «РайфайзенБанк» № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_5 ; грошові кошти: 12 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра 10 доларів США, 9 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень; тримач з-під сім-карти із сім-картою № НОМЕР_6 ; тримач з-під сім-карти № НОМЕР_7 ; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням GF-07; предмет, зовні схожий на GPS-трекер з маркуванням 067447498, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4