УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 рокуСправа № 495/5931/25
Номер провадження 1-кс/495/1610/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Овідіопольський район, Одеська область, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що 04.08.2025 року о 15.00 годині, точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на території Старо Царичанської загальноосвітньої школи, що знаходиться за адресою: вулиця Покровська №139 в селі Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, виявив припаркований мопед марки «Mustang MT 125-8 Dingo» не зареєстрованого у сервісному центрі МВС, вартістю 23 000 гривень, який належить ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його дії не будуть ніким помічені, не маючи дозволу власника на користування вказаним мотоциклом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом зірвав декоративну обшивку кузова мотоциклу та діставши електричні дроти системи запалення, шляхом замикання контактів, намагався привести в дію двигун, тим самим привести транспортний засіб у робочий стан, виконав усі дії, які вважав необхідними для незаконного заволодіння транспортним засобом, але з технічних причин, що не залежали від його волі не зміг завершити свій злочинний намір до кінця.

Далі, ОСОБА_4 , після виявлення підготовлених його дій для незаконного заволодіння транспортним засобом власником ОСОБА_6 , з місця події зник.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , установлено достатньо доказів повідомлення про підозру, у вчинені ним злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.289 КК за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2025 року 16 годині 50 хвилин, точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , підійшовши до огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , помітив на подвір`ї мотоцикл марки «FORTE 125» рама № НОМЕР_1 , синього кольору.

Далі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на той час в будинку нікого не має та його дії не будуть ніким помічені, не маючи дозволу власника на користування вказаним мотоциклом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переліз через паркан до подвір`я вказаного домоволодіння, прослідував до мотоциклу і викотив його у напрямку огороду.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди, за допомогою завідної лапки завів вказаний мотоцикл і розпочав рух у напрямку села Ройлянка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, що належить гр. ОСОБА_7 а саме мотоциклом марки «FORTE 125» з тимчасовим номерним знаком червоного кольору « НОМЕР_2 », не зареєстрованого у сервісному центрі МВС, вартістю 21 000 гривень, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 , на суму 21 000 гривень.

Після вчинення кримінального ОСОБА_4 , із вказаним мотоциклом з місця події зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів щодо встановлення місцезнаходження транспортного засобу, працівниками ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, між ділянкою місцевості села Ройлянка та Стара Царичанка, зупинений вказаний мотоцикл марки «FORTE 125» за кермом якого перебував ОСОБА_4 .

У ході розслідування 05.08.2025 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України гр. ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.289 КК, ч.2 ст.289 КК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у інше сховище, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за вчення якого, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6

- допитом потерпілого ОСОБА_6

- допитом свідка ОСОБА_8

- протокол огляду місця події.

- заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7

- допитом потерпілого ОСОБА_7

- протокол огляду місця події.

- довідка оцінки вартості майна ТЗ.

- пояснення ОСОБА_4 , щодо каяття у вчиненому злочину.

- та іншими зібраними по справі доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики: переховуватись від органів досудового розслідування, суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , вагомість доказів, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав обставини, викладені у клопотанні слідчого, проте зазначив, що не мав наміру навмисно вчиняти злочин, діяв під впливом алкогольного сп`яніння. Щиро розкаявся у вчиненому та пообіцяв більше не чинити подібних дій. Повідомив, що проживає разом із цивільною дружиною та їхньою спільною малолітньою дитиною, постійного офіційного місця працевлаштування не має, але працює неофіційно у полі. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що дасть йому можливість працювати та матеріально забезпечувати сім`ю.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001073 від 05.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.

05.08.2025 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.289 КК, ч.2 ст.289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6

- допитом потерпілого ОСОБА_6

- допитом свідка ОСОБА_8

- протокол огляду місця події.

- заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7

- допитом потерпілого ОСОБА_7

- протокол огляду місця події.

- довідка оцінки вартості майна ТЗ.

- пояснення ОСОБА_4 , щодо каяття у вчиненому злочину.

- та іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є мінімальною, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний намагався вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на вік підозрюваного та наявність міцних соціальних зв`язків. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, співпрацює зі слідством із самого початку та приймає добровільну участь у всіх слідчих діях із конкретними та детальними описами всіх обставин скоєного.

Слідчий суддя зауважує, що дійсно у даному кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра відносно підозрюваного ОСОБА_4 , а також акцентує увагу на вчиненні останнім тяжкого злочину, але враховує вік підозрюваного, його особу та ставлення до скоєного.

Стосовно вказаних в клопотанні ризиків, які на думку слідчого можуть перешкодити дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, спростовується тим, що при обранні міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до тримання під вартою на підозрюваного покладається ряд таких обов`язків, при виконанні яких повністю забезпечується дієвість кримінального провадження.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів (наявність обґрунтованої підозри), вивчених матеріалів, які характеризують підозрюваного, а також з огляду на вік підозрюваного та наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, тобто до 04.10.2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (повідомлення) слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 11.08.2025 року о 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_9