ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1159/25 Справа № 208/1166/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000123 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського від 21 травня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про недоведеність заявлених ризиків, та неврахування даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, співпрацює зі слідством.

Зазначає, що потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, що не становить небезпечного для життя та здоров`я насильства в розумінні ст. 187 КК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, наявні ризики, передбачені п.1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваного, який перебував у розшуку, відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно не працевлаштований.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.02.2022 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.02.2022, в якому потерпілий зазначив, що 13.02.2022 року він зайшов за приміщенням магазину Варус за адресою:м. Кам`янське, пр. Тараса Шевченка, 7, ставши обличчям до стіни, відчув удари в ліву частину голови, після чого його завалили на землю, почали бити та тягти руками за рюкзак, це були троє чоловіків, які в результаті забрали у нього рюкзак та годинник;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.02.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , який в присутності понятих впізнав ОСОБА_8 , який 13.02.2022 року за приміщенням магазину Варус за адресою: м. Кам`янське, пр. Тараса Шевченка, 7, разом з іншими чоловіками побили його та забрали належне майно;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2022року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.02.2022 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.02.2022 року за участю свідка ОСОБА_10 , яка в присутності понятих впізнала ОСОБА_8 , який 13.02.2022 року перебував в магазині Варус за адресою: м. Кам`янське, пр. Тараса Шевченка, 7, та в подальшому разом з іншими чоловіками пішли за її хлопцем ОСОБА_9 ( за приміщення магазину );

- протоколом допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2022 року, 15.02.2022 за їх участю;

- протоколом допиту неповнолітнього ( малолітнього) свідка ОСОБА_13 від 14.02.2022 року;

- протоколом огляду предмета від 14.02.2022 року;

- висновком експерта №101-Е від 14.02.2022 року щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та механізму їх виникнення;

- протоколом огляду предмета від 22.02.22 року, а саме: оптичного носія інформації ( диску) із ТЦ Варус від 13.02.2022 року.

Посилання захисника на те, що потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження , з короткочасним розладом здоров`я, що не становить небезпечного для життя та здоров`я насильства в розумінні ст. 187 КК України, не є слушним, так як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження в процесі розбою повністю охоплюється об`єктивною стороною ст.187 КК України, що узгоджується із висновками викладеними, у постанові Верховного Суду від 07 травня 2019 року (справа за № 461/3138/17, провадження 51-3221км18).

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років, з конфіскацією майна, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований. Також як вбачається із матеріалів провадження підозрюваний після повідомлення про підозру переховувався від органів досудового розслідування та перебував у міжнародному розшуку.

Також підозрюваний може впливати на свідка, потерпілого та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази свідка та потерпілого, а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, відсутнє постійне джерело доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за частиною 2 статті 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_14 , не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, тобто відсутнє постійне джерело доходу та відсутні міцні соціальні зв`язки.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлянні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлянні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких за ч. 2 ст. 187 КК України, яке виразилось у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством , небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою осіб, а тому альтернативний запобіжний захід до підозрюваного не може бути застосований, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим не обрання слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу застави.

Разом з цим, відповідно до положень глави 18 КПК України запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються в межах строку досудового розслідування.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Так, відповідно до матеріалів провадження, 22.02.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України.

В подальшому, у зв`язку із оголошенням у розшук підозрюваного досудове розслідування у цьому неодноразово постановами слідчого зупинялось та відновлювалось ( 24.02.2022 року зупинення досудового розслідування; 06.12.2022 року відновлення досудового розслідування ; 09.12.2022 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та зупинення досудового розслідування; 20.05.2025 року - відновлення досудового розслідування, тобто після відновлення кримінального провадження строк досудового розслідування закінчується 11.07.2025 року, однак слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк , зазначивши строк тримання під вартою підозрюваного до 19.07.2025 року, що є істотним порушенням вимог КПК України, та є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.07.2025 року.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського від 21 травня 2025 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського від 21 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4