Справа № 545/1867/25
Провадження № 1-в/545/218/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)», захисником адвокатом ОСОБА_6 через ЄСІТС з використанням власних технічних засобів, клопотання про звільнення від відбування покарання засудженої, яка має дитину віком до 3-х років

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, раніше судимої:

вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2012 за ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2012 за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.04.2013 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.03.2014 за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 11.06.2014 звільнена на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році». Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2015 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.07.2016 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком скасовано. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 393, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2019 на підставі ст. 83 КК України звільнена від відбування покарання до досягнення її малолітнім сином трирічного віку. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 28.01.2020 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 ККУ звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Засуджена: Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 за ч.2 ст.ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.06.2023 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 залишено без змін. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2025 за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місцяів позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2024 вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2024 змінено, виключено з обсягу обвинувачення визнаного судом доведеним епізод крадіжки від 29.02.2020 на суму 1224 грн., відповідно до ст.5 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння, визнати остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання засудженої, яка має дитину віком до трьох років. Зазначила, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 була засуджена за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На момент взяття під варту 24.01.25 мала дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначила, що наразі дитина перебуває з батьком, який має хворобу і не може забезпечити повноцінного догляду за нею. У зв`язку з вищевикладеним просила застосувати ст. 83 КК України.

У судовому засіданні засуджена клопотання підтримала та просила його задовольнити, зазначила, що своїми діями намагалася показати, що стала на шлях виправлення, дитина хворіє і їй потрібен постійний догляд.

Захисник клопотання підтримала та просила задовльнити, одночасно зазначила про можливе звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 79 КК України.

Представник адміністрації установи покладалась на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на те, що засуджена народила дитину не під час відбуття покарання, тому відсутні підстави для її звільнення від відбуття покарання відповідно до ст. 83 КК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Правові підстави звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років на стадії відбування призначеного покарання визначені ст. 83 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 83 КК України засуджених до обмеження волі або до позбавлення волі жінок, які стали вагітними або народили дітей під час відбування покарання, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд може звільнити від відбування покарання в межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною трирічного віку.

Встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 та за вироком Подільського районного суду м. Києва від 28.01.2020, і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.06.2023 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 залишено без змін (а.о.с.13).

Згідно з розпорядженням про виконання судового рішення, що набрало законної сили Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2023 №759/5784/20/25922/2023 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022 щодо засудженої ОСОБА_5 набрав законної сили 27.06.2023. Згідно з цим вироком строк відбуття покарання необхідно рахувати з моменту приведення вироку до виконання (а.о.с.17).

Як вбачається з довідки про перебування в державному розшуку від 24.01.2025, №994/109/1401 ОСОБА_5 ухилялася від виконання вироку суду, що набрав законної сили 28.06.2023. Остання перебувала в державному розшуку з 27.06.2023 по 24.01.2025.

Відповідно до протоколу затримання особи, засудженої до відбування покарання за вироком суду від 24.01.2025, ОСОБА_5 було затримано 24.01.2025 о 20 год. 15 хв., вирок привдено до виконання. Початок строку відбуття покарання обчислюється з 24.01.2025 (а.о.с.1).

Отже, засуджена ОСОБА_5 фактично відбуває покарання з 24.01.2025 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2022.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.2024., ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4)

Тобто, засуджена народила дитину до початку відбування покарання, тому правові підстави визначені ст. 83 КК України для звільнення від відбування покарання засудженої відсутні.

Відповідно до положень ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку

Посилання захисника на можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 79 КК України суд оцінює критично. Як вбачається зі змісту положень ст.ст.79, 83 КК України, звільнення від відбування покарання, передбачене ст. 79 КК України, застосовується судами лише на етапі засудження жінки, тобто безпосередньо під час ухвалення вироку, в той час як звільнення від відбування покарання на підставі ст. 83 КК України - після набарання вироку законної сили і з моменту початку фактичного відбування покарання.

Таким чином у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

Керуючись ст. 83 КК України, ст. 537 КПК України, суд:

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання засудженої, яка має дитину віком до трьох років - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1