Справа №523/8962/25
Провадження №1-кп/523/1374/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

відрядженого до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Пересипського районного суду міста Одеси клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за №0000856 від 19.02.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, який проходив військову службу за мобілізацією на посаді водія -електрика станції перешкод взводу радіоперешкод роти радіоперешкод військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

Встановив:

З Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , відрядженого до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України.

За змістом клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , будучи з 14.05.2024 року військовослужбовцем за мобілізацією та відповідно наказу командира військової частини за №182 від 26.06.2024 року, проходячи військову службу на посаді водія-електрика станції перешкод взводу радіоперешкод роти радіоперешкод військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, достовірно знаючи свої обов`язки, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1, 3, 24 ч.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 49, 58, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану 17.01.2025 року о 8:00 годині без поважних причин за власним рішенням самовільно залишив місце несення служби за розташуванням постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд до 19.02.2025р., не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в клопотанні, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зі змісту клопотання пред`явлена 19.02.2025 року ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами під час досудового розслідування, а саме матеріалами службового розслідування, які скеровані військовою частиною НОМЕР_1 , протоколами допиту свідків, іншими матеріалами у своїй сукупності.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.407 ч.5 КК України, у зв`язку з внесеними змінами до КК України, мотивуючи тим, що набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, вказуючи, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, добровільно звернувся з заявою про намір повернутися до військової частини та продовжувати службу, також наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 щодо можливості подальшого проходження служби на вакантній посаді водія -елкетрика, у зв`язку з чим за наявності всіх підстав просив задовольнити надане клопотання.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності, водночас надавши до суду клопотання про повернення внесеної за ОСОБА_5 суми застави заставодавцю.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, заявивши, що вину визнає повністю, підтвердивши, що його рішення є добровільним та йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, не заперечуючи фактичні дані, викладені в клопотанні. Клопотання захисника про повернення застави заставодавцю підтримав у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Дійсно, 7.09.2024 року набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким передбачений порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка під час дії воєнного стану самовільно залишила військову частину, або не з`явилась вчасно без поважних причин до місця служби.

На підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому за змістом ч.2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст.286 ч.2 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Також у ст.286 ч.2 абзац 2 КПК України визначено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст.287 ч.1 абзац 11 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, у ч.3 ст.288 КПК України визначено, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

За змістом ст.314 ч.3 п.2 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 44 ч.1, ч.2 КК України окреслені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Водночас статтею 401 ч.5 КК України також сформульовані правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.407 ч.5 КК України, вперше вчинив злочин в умовах воєнного стану, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, добровільно звернувся до прокурора про намір повернутися до військової частини та продовжити службу, про що свідчить листовна заява ОСОБА_5 , крім цього наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 , датованої за вих.№1805/3612 від 6.05.2025р., якою погоджується на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби на вакантній посаді у зазначеній військовій установі, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме згоди безпосередньо ОСОБА_5 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби, а кримінальне провадження закриттю за вищезазначеними підставами.

Також з`ясовано, що під час досудового розслідування речові докази не долучалися, проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період часу з 21.02.2025 (відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2025р.) по 24.02.2025р., тобто до моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, яка була внесена заставодавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ (одержувач: ТУ ДСА України в Одеській області, (код отримувача 26302945) у сумі 90840 гривень відповідно квитанції від 24.02.2025р. на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/2741/25 (Пр.№1-кс/523/546/25) від 21.02.2025р.

Відповідно до положень ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

За змістом ст.182 ч.11 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 протягом досудового розслідування виконував покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи прийняте судом рішення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який висловив позицію щодо можливості повернення застави відповідно вимог діючого законодавства, зважаючи на письмову заяву заставодавця ОСОБА_7 , яка просила повернути їй внесені кошти шляхом перераховування на її картковий рахунок, ту обставину, що невиконання обов`язків заставодавцем не вбачається, суд вважає за можливе після набрання ухвали законної сили повернути внесені грошові кошти у сумі 90840 гривень застоводавцю.

При цьому суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення у період часу з 21.02.2025р. по 24.02.2025р.

Керуючись ст.ст.44, 401, 407 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372, 394-395, 616 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України на підставі ст.401 ч.5 КК України за мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження за №0000856 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути протягом 72 годин за місцем служби до військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвали законної сили.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , відрядженого до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000856 від 19.02.2025 року.

Запобіжний захід, діючий відносно ОСОБА_5 у вигляді застави, після набрання ухвали чинності припиняє свою дію та внесена сума застави за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 90840 гривень підлягає поверненню особі, яка внесла заставу на картковий рахунок заставодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ (одержувач: ТУ ДСА України в Одеській області, (код отримувача 26302945) відповідно квитанції від 24.02.2025р. на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/2741/25 (Пр.№1-кс/523/546/25) від 21.02.2025р. (копія картки реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку заставодавця додається до ухвали).

Виконання вироку в даній частині покласти на Державне Казначейство України та ТУ ДСА України в Одеській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1