справа № 164/2583/24
п/с 1-в/164/131/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання адміністрації ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

До Маневицького районного суду Волинської області надійшло клопотання ДУ «Маневицька ВК (№42)», у якому, посилаючись на ст. ст. 537, 539 КПК України, адміністрація установи просить привести вирок Сихівського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185, ч. 1,4 ст. 70 КК України, у відповідність до законодавства України.

У судовому засіданні представник ДУ «Маневицька ВК (№42)» клопотання підтримав із наведених у ньому підстав та просив задовольнити.

Прокурор на заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення засудженого від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили клопотання задовольнити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого №408-В-24, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із урахуванням вироку Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року шляхом часткового складання, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. Вирок набрав законної сили 28 жовтня 2023 року (арк.67-70 особової справи №408-В-24).

Відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2023 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12 вересня 2023 року (арк.60-66 особової справи №408-В-24).

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за вказаним вироком та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2023 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19 червня 2023 року (арк.49-52 особової справи №408-В-24).

Згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за вказаним вироком та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06 березня 2023 року (арк.39-43 особової справи №408-В-24).

Відповідно до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2022 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12 січня 2023 року (арк.32-34 особової справи №408-В-24).

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України до визначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2022 року у виді арешту строком 4 місяці, що відповідно до підпункту «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 4 місяцям позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09 січня 2023 року (арк.25-30 особової справи №408-В-24).

Із вироку Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2022 року, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2022 року у виді 4 місяців арешту. Вирок набрав законної сили 22 грудня 2022 року (арк.19-23 особової справи №408-В-24).

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 2 місяці більш суворим за цим вироком призначено покарання ОСОБА_5 у виді 3 місяців арешту, зарахувавши обвинуваченому в строк покарання повністю відбуте ним покарання у виді арешту на строк 2 місяці за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року. Вирок набрав законної сили 17 листопада 2022 року (арк.15-18 особової справи №408-В-24).

Відповідно до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту. Строк відбуття покарання рахувати з 27 листопада 2020 року. Вирок набрав законної сили 28 грудня 2020 року.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2020 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1051 гривню, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2102 гривні.

Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривню.

Беручи до уваги те, що злочини ОСОБА_5 вчинено за вищевказаними вироками, вартість майна, на яке було спрямовано злочинний умисел, становила меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, окрім вироку Залізничного районного суду Львівської області від 12 грудня 2022 року, де сума викраденого становила 16 800 гривень, суд приходить висновку про можливість застосування у цьому випадку Закону № 3886-ІХ до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 27 вересня 2023 року.

Керуючись ст.ст.2, 537- 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Копію ухвали направити у Державну установу «Маневицька виправна колонія (№ 42)» для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого з установи виконання покарань підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1