ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1061/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/190/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.128 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2025 року,

Даним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелений Гай Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначено йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Судом частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 та стягнуто на її користь із ОСОБА_8 20000 грн. моральної шкоди та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

У справі вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, 09 грудня 2022 року біля 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на тротуарній доріжці, яка знаходиться між будинками №114-А та АДРЕСА_2 , у ході сварки та словесної суперечки, яка виникла на ґрунті особистих непорозумінь, діючи неумисно, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості заподіяння внаслідок своїх дій тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, один раз штовхнув потерпілу ОСОБА_10 кистю своєї правої руки в область її правої руки. У результаті поштовху, потерпіла ОСОБА_10 втратила рівновагу, внаслідок чого ступня її правої ноги підвернулася назовні, у зв`язку із чим вона отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілки, яке належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2025 року скасувати, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за недоведеністю вини та скасувати рішення щодо стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Апелянт вважає, що вирок незаконний, необґрунтований.

Зазначає, що потерпіла не зверталася до поліції або медиків одразу після інциденту, лише через три дні зафіксовано травму, тому вважає, що причинно-наслідковий зв`язок не є доведеним належним чином.

Посилається на те, що висновок експерта не містить однозначних даних про час і механізм травмування.

Вказує, що речовий доказ, зокрема куртка зимова із слідами розриву з правої сторони, яка належить ОСОБА_8 , яку потягнула потерпіла та внаслідок розриву впала.

Зазначає, що свідок ОСОБА_11 - чоловік потерпілої, є зацікавленою особою, а інші свідчення, на які суд посилався у вироку, не містять достатньо доказів винуватості ОСОБА_8 , оскільки свідки вказували, що після події не бачили змін у поведінці потерпілої, вона не скаржилася на болі та не кульгала.

Вважає, що судом не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Посилається на те, що обвинувачений не визнавав вину, пояснював обставини інциденту, його версія не була спростована, тому вважає, що відсутні умисел або злочинна необережність.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_8 , в судових дебатах його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , прокурора, які заперечили апеляційну скаргу, вважають вирок суду законним, обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом вказаної правової норми рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності його нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах.

Так, суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України підтверджується показами потерпілої ОСОБА_10 , яка вказала, що 09 грудня 2022 року близько 22:30 год., перебуваючи на тротуарній доріжці, яка знаходиться між будинками №114-А та 114-Б по вулиці Степана Бандери в м.Заліщики, намагалась зупинити бійку, яку вчиняли ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , наносячи удари її чоловіку - ОСОБА_11 , зокрема, намагалася відтягнути ОСОБА_8 за куртку від ОСОБА_11 , який лежав на землі.

Ствердила, що ОСОБА_8 , перебуваючи до неї спиною, не оглядаючись, штовхнув її правою рукою. Від поштовху вона втратила рівновагу та впала на ґрунтову дорогу. Під час падіння ступня її правої ноги підвернулася назовні. З болем в нозі, намагалася піднятися, що далось їй важко.

Вказала, що у зв`язку з тим, що її чоловік мав значні побої від ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , вона не звертала увагу на біль в нозі, та шкутильгаючи правою ногою, могла ходити. Перебуваючи в цей вечір разом з чоловіком в лікарні, не зверталась за медичною допомогою, оскільки вважала, що травма ноги є незначною.

Проте, на наступний день біль в нозі не минала, травмоване місце ноги опухло та утворився синець. За медичною допомогою звернулась через декілька днів, оскільки біль не припинявся.

Потерпіла зазначила, що в результаті медичного обстеження 12.12.2022 року їй встановлено діагноз - закритий перелом нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілки. Тоді вона звернулась до поліції із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення відносно неї.

Зауважила, що під час падіння в її руці перебував мобільний телефон, який випав з руки на землю та зазнав технічних пошкоджень.

Як ствердила свідок ОСОБА_13 - 09 грудня 2022 року близько 22:30 вона разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 приїхали на таксі на вул.Степана Бандери в м.Заліщики, до будинків №114-А та АДРЕСА_2 . З автомобіля вона вийшла разом з ОСОБА_10 і попрямували по вулиці.

Вказала, що ОСОБА_11 затримався, оскільки оплачував за проїзд водієві. Через деякий час вона з ОСОБА_14 почула чоловічі крики, оглянувшись побачили, що декілька чоловіків б`ються. Не бачила, хто був, оскільки перебувала на значній відстані, а також була темна пора доби.

Надалі, ОСОБА_10 , віддала їй жіночу сумочку та побігла до свого чоловіка.

Свідок зазначила, що викликала працівників поліції. Пізніше їй стало відомо від ОСОБА_10 , що вона намагалась припинити бійку, ОСОБА_8 штовхнув її, і подаючи вона підвернула ногу. В подальшому, у ОСОБА_10 встановлено медичний діагноз - закритий перелом правої ноги.

Як ствердив свідок ОСОБА_11 , 09 грудня 2022 року близько 22:30 год. він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 приїхали на таксі на вул.Степана Бандери в м.Заліщики до будинків №114-А та АДРЕСА_2 . Розрахувавшись з водієм за проїзд, мав намір наздогнати ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які вийшли з автомобіля швидше.

Оскільки була темна пора доби, включив ліхтар на телефоні та побачив на тротуарі стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .. Останні зробили йому зауваження, оскільки світло ліхтаря світило їм в очі, в зв`язку з чим, у них виник конфлікт.

Свідок вказав, що в ході конфлікту ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали наносити йому удари. До них підбігла ОСОБА_10 , яка намагалася зупинити ОСОБА_8 від нанесення ударів, однак останній, стоячи спиною до ОСОБА_10 , відштовхнув її правою рукою. Від поштовху вона впала на дорогу.

Надалі, він почув, що хтось викликав поліцію і конфлікт припинився. Через деякий час приїхали працівники поліції та автомобіль швидкої медичної допомоги, яким його та дружину привезли до лікарні.

Зазначив, що в автомобілі швидкої допомоги дружина говорила йому, що під час падіння у неї підвернулась нога, і вона відчуває біль, однак сказала, що шкутильгаючи може пересуватись, а через декілька днів, зокрема 10.01.2023 року ОСОБА_10 звернулась за медичною допомогою у зв`язку із травмою ноги, оскільки біль не припинявся, нога опухла, появився синець.

З показів свідка ОСОБА_12 убачається, що 09.12.2022 року близько 22:30 він перебував з ОСОБА_8 по вул. Степана Бандери в м.Заліщики близько будинків 114 А та АДРЕСА_3 . В цей час під`їхало таксі, з якого вийшли дві жінки та пішли вздовж вулиці, а потім вийшов ОСОБА_11 , який увімкнув ліхтар на мобільному телефоні та направив світло йому та ОСОБА_8 в обличчя. Між ними трьома виник конфлікт. Через деякий час до ОСОБА_8 підбігла ОСОБА_10 , потягнула його за куртку і впала з тротуару. Коли приїхала поліція його на місці події не було, оскільки пішов додому.

Свідок ОСОБА_15 , начальник СВ ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУ ГУНП в Тернопільській області вказав, що 09.12.2022 року він перебував на чергуванні з оперуповноваженим ОСОБА_16 і їм поступило повідомлення по факту нанесення тілесних ушкоджень по вул.Степана Бандери в м.Заліщики біля будинків №114а та 114б. Коли прибули на місце події зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_8 ..

В подальшому, ОСОБА_11 написав заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ..

Свідок підтвердив, що, перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_10 говорила йому, що її болить нога, однак за медичною допомогою не зверталася. Вказав, що бачив, як ОСОБА_10 при ходьбі шкутильгала на праву ногу.

Свідок ОСОБА_16 , старший оперуповноважений СКП ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУ ГУНП в Тернопільській області вказав, що 09.12.2022 року він перебував на чергуванні з начальником слідчого відділення ОСОБА_15 .. Ввечері поступило повідомлення по факту спричинення тілесних ушкоджень по вул.Степана Бандери в м.Заліщики біля будинків №114-А та 114-Б. Прибувши на місце події зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_8 .. Після з`ясування обставин події, ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхали до лікарні. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_15 та попросив відвезти з медичного закладу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як в ОСОБА_10 болить нога.

Свідок ОСОБА_17 , лікар ортопед-травматолог вказав, що 12.12.2022 року до нього на прийом звернулася хвора ОСОБА_10 з болем та набряком гомілки ступні ноги. Повідомила, що травму отримала 09.12.2022 року. Після огляду було встановлено, що у неї перелом малогомілкової кісті правої ноги без зміщення.

Пояснення потерпілої і свідків є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони підтверджуються іншими доказами, узгоджуються між собою, тому суд підставно послався на них у вироку.

Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованого йому правопорушення підтверджується іншими доказами дослідженими в суді першої інстанції та яким суд надав належну правову оцінку.

Зокрема, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2022 року, ОСОБА_10 зазначила, що під час конфлікту по вул.С.Бандери, ОСОБА_8 правою рукою штовхнув її, внаслідок чого вона впала та отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому малогомілкової кістки правої ноги.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2022 року, з таблицею ілюстрації, потерпіла ОСОБА_10 показала як штовхнув її ОСОБА_8 09.12.2022.

Як стверджує висновок експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №90 від 27.02.2023 року, згідно з записами в медичній карті амбулаторного хворого №05083, у ОСОБА_10 мав місце закритий перелом нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілки, який підтверджений даними рентгенографії.

У висновку зазначено, що за ступенем тяжкості дане ушкодження належать до категорії середньої тяжкості як таке, що супроводжується довготривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я.

Експерт вказав, що, судячи з морфологічних властивостей, перелом малогомілкової кістки (внутрішньо суглобовий) у ОСОБА_10 характерний для виникнення внаслідок підвертання ступні назовні. В наданому протоколі проведення слідчого експерименту не міститься конкретних даних, які б підлягали експертній оцінці стосовно можливості утворення даного перелому за обставин, на які вказала ОСОБА_10 при проведенні з її участю слідчого експерименту. Згідно записів у медичній карті амбулаторного хворого №05083 (клінічних даних, перебігу травматичного процесу, рентгенологічних даних) тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли утворитися 09.12.2022 року.

Згідно з даними, які містяться у протоколах проведення слідчих експериментів з таблицями ілюстрацій від 23.01.2023 встановлено обставини, які відтворила потерпіла ОСОБА_10 за участю її представника ОСОБА_7 , а також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали, як ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №14 на підставі вивчення медичних документів на ім`я ОСОБА_10 , 1980 року народження, враховуючи повідомлені обставини справи та у відповідності до поставлених запитань судово-медичний експерт ОСОБА_18 підсумував: утворення перелому малогомілкової кістки, що мав місце у ОСОБА_10 за обставин, на які вказала потерпіла ОСОБА_19 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при проведенні слідчих експериментів з їх участю 23 січня 2023 року, не виключається.

Суд надав правильну правову оцінку- протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 від 29.03.2023 року з таблицею ілюстрації, протоколу добровільної видачі та огляду куртки темно-синього кольору за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 від 29.03.2023 року з таблицею ілюстрації та висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №23, відповідно до якого судово-медичний ОСОБА_20 підсумував: за даними викладеними у медичний карті амбулаторного хворого та експертного дослідження наданих рентгенограм, морфологічних даних, за якими можливо встановити конкретний термін травмування ОСОБА_10 (зокрема 9 грудня 2022 року, 10 грудня 2022 року, 11 грудня 2022 року, 12 грудня 2022 року) немає.

Експерт вказав, що, в наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 29 березня 2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , відсутні будь-які конкретні відомості стосовно … падіння потерпілої з висоти власного зросту внаслідок розривання куртки ОСОБА_8 , за яку вона потягнула в той момент ОСОБА_8 ".

Обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою вину вказав, що не вчиняв щодо ОСОБА_10 злочину ні умисного ні з необережності.

Разом з тим, обвинувачений підтвердив, що він дійсно 09.12.2022 року приблизно в 22:30 перебував на тротуарній доріжці між будинками №114 та АДРЕСА_2 , де також була потерпіла ОСОБА_10 та в ході конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , перебуваючи позаду його спини, шарпнула його за куртку, не втрималася на ногах та впала на землю. Після падіння, ОСОБА_10 про травму ноги не повідомляла та про вчинення відносно неї злочину, в цей вечір, в правоохоронні органи не зверталася.

Вказані показання обвинуваченого як і показання свідка ОСОБА_12 в тій частині, що ОСОБА_10 впала з тротуару самостійно, зокрема потягнула ОСОБА_8 за куртку і впала з тротуару, суд правомірно оцінив критично, зазначивши, що такі показання розцінює як намагання виправдати дії обвинуваченого ОСОБА_8 щодо вчинення ним необережного злочину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи розвиток подій, конфлікт, який супроводжувався бійкою між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , і який потерпіла намагалася зупинити, проте від поштовху ОСОБА_8 впала, характер виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень, морфологічних даних, утворення від дії поштовху, беручи до уваги об`єктивну обстановку на місці події, покази потерпілої, свідків, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 , в ході конфлікту, що відбувався з ОСОБА_11 , неумисно, не передбачаючи можливості заподіяння внаслідок своїх дій тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_10 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, які, згідно з висновком експерта, відносяться до середньої тяжкості.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 та його дії правильно кваліфікував за ст. 128 КК України.

Посилання апелянта на те, що потерпіла не зверталася до поліції та медиків одразу після інциденту, а через три дні зафіксовано травму, то такі обставини не спростовують факту спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, що підтверджується показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , висновками експертиз, слідчими експериментами.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що висновок експерта не містить однозначних даних про час і механізм травмування, оскільки висновок експерта оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Посилання апелянта на те, що потерпіла, розірвала куртку ОСОБА_8 і впала, не спростовує того, що потерпіла впала від поштовху, який спричинив обвинувачений.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що свідки не вказували, що потерпіла скаржилася на болі чи кульгала, оскільки свідок ОСОБА_15 підтвердив, що потерпіла повідомляла йому в день конфлікту про болі в нозі та він бачив, що вона кульгала під час ходьби, свідок ОСОБА_16 підтвердив, що ОСОБА_15 просив його відвести потерпілу, оскільки в неї болить нога, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтвердили, що в день конфлікту потерпіла їм повідомляла, що під час падіння підвернулася нога і болить.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що показання свідка ОСОБА_11 - чоловіка потерпілої, є показаннями зацікавленої особи, оскільки його показання підтверджуються іншими доказами, зокрема показаннями інших свідків, висновками експерта, слідчими експериментами.

Судом встановлено, що внаслідок злочинної недбалості ОСОБА_8 неумисно штовхнув потерпілу ОСОБА_10 , внаслідок поштовху потерпіла впала та отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому твердження апелянта, що судом не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, є необґрунтованим.

Безпідставним є посилається на те, що умисного злочину обвинувачений не вчиняв, оскільки стороною обвинувачення ОСОБА_8 вчинення умисного злочину не інкримінується.

Колегія суддів вважає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі ретельного, повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.

Усе зазначене дає підстави вважати, що суд постановив законний та обґрунтований вирок, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо непричетності до вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Аналізуючи вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного. Зокрема, враховано, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, наслідки, які наступили, а саме, середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Щодо особи обвинуваченого, суд врахував, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його соціальне та матеріальне становище, вік, стан здоров`я, останній на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

З урахуванням наведеного, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті обвинувачення, у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого в користь потерпілої спричиненої їй моральної шкоди, суд правомірно задовольнив його частково.

При цьому суд взяв до уваги, що винними діями ОСОБА_8 потерпіла зазнала фізичних страждань та моральні переживання внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Цивільний позов потерпілої вирішено відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки спричиненням їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень, така шкода їй безсумнівно спричинена.

Окрім цього, суд підставно в повному обсязі задовольнив стягнення витрат на правову допомогу, оскільки такі підтверджені відповідними документами.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального закону, які були би підставами для скасування вироку, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді