Провадження № 1-кп/161/1238/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 серпня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 14.06.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Смолява Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, з вищою освітою, приватного підприємця, не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 13.06.2025 року близько 17.40 год, перебуваючи в лісовому масиві , що поблизу с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, два зіп-пакети із вмістом двох таблеток синього кольору та чотирьох таблеток рожевого кольору, які, зберігаючи при собі, переніс до автомобіля марки «Audi Q5» т.н.з. НОМЕР_1 , поклав до дверної карти водійських дверей, де перевозив для власного вжитку, без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події, тобто до 18.05 год. 13.06.2025.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-25/7940-НЗПРАП від 01.07.2025 надані на дослідження дві таблетки, містять у своєму складі психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіосиметаметамін), масою 0, 1251 г, 0,1288 г.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-25/7941-НЗПРАП від 02.07.2025 надані на дослідження дві таблетки, містять у своєму складі психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіосиметаметамін), масою 0, 1446 г, 0,1510 г, 0,1431, 0,1593 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин, без мети збуту.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду із заявою ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України. Така згода надана у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов переконання, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Так, ч.2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин, без мети збуту.

ІІ. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме: що він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де скарги на його поведінку відсутні, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є приватним підприємцем.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі N 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення осіб та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для обвинуваченого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

ІІІ. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, підстав, передбачених ст.177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

ІV. Рішення щодо речових доказів

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

V. Процесуальні витрати

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати у провадженні за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

VI.Заходи забезпечення

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 19.06.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

-змиви, зіп-пакет з вмістом 2 таблеток синього кольору (спецпакет PSP 0013536), зіп-пакет з вмістом 4-х таблеток рожевого кольору (спецпакет PSP 0013225), що передані на зберігання до камери схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити;

-мобільний телефон марки 13 Pro сірого кольору, що переданий на зберігання ОСОБА_3 , залишити за належністю останньому.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в доход держави 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 (сорок) коп. судових витрат у справі за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 19.06.2025 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк, з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1