Номер провадження 1-кп/754/776/25
Справа№754/4905/25
Вирок

Іменем України

05 травня 2025 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000503 від 02.07.2024 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та прожваючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

про обвинувачення за ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

16 червня 2024 р. ОСОБА_3 був затриманий працівниками патрульної поліції за вчинення адміністративного правопорушення та доставлений до Деснянського УП ГУ НП в м. Києві для складання відповідних матеріалів.

Під час перебування 16 червня 2024 р. у приміщенні Деснянського УП ГУ НП в м. Києві по вул. Драйзера, 9-Б в м. Києві ОСОБА_3 , діючи умисно, почав в агресивній формі відкрито висловлюватись щодо підтримки дій рф, здійснювати глорифікацію військовослужбовців рф, висловлюватись щодо підтримки дій так званих "кадирівців", необхідності знищувати "хохлів", їхніх дітей.

Крім того, ОСОБА_3 в агресивній формі відкрито висловлювався щодо ненависті до українського народу, посилення бомбардування критичної інфраструктури та органів влади, тощо.

Зокрема, ОСОБА_3 висловлював фрази, серед яких:

- "Сейчас ми идем на Харьков, там наши хлопци архангельські, псковські, курські";

- "Улан уде, чивквактар, Архангельск, буряти, кадировци сейчас подтянутся".

При цьому, ОСОБА_3 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснив вказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінці.

ОСОБА_3 визнається винуватим у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні орган і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованими територіями України.

31 березня 2025 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 436-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме, за ч.1 ст. 436-2 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, зі встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер підозри та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 31 березня 2025 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, і призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати за проведенння експертизи в сумі 8330,08 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий -