Справа № 346/5576/24
Провадження № 11-сс/4808/252/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 24 серпня 2025 року включно із визначення розміру застави 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105980 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_8 не погодився з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує її законність і обґрунтованість. Він вважає, що ухвала є незаконною, а обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою, застосований без достатніх підстав. Крім того, апелянт вважає, що слідчий суддя безпідставно прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Також, не взято до уваги, що підозрюваний співпрацює із органом досудового слідства, визнає свою вину. При цьому, ОСОБА_7 має намір продовжити свою службу в лавах ЗСУ на підставі ч.5 ст.401 КК України. Але для реалізації цього права ОСОБА_7 необхідно отримати письмову згоду командира військової частини та звільнитися з-під варти.

Просить ухвалу слідчого судді змінити, зменшивши розмір застави.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та підозрюваний підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 105980 грн. відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують його дію. Також, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до відповідних дій для уникнення від правосуддя, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню. Підозра є обґрунтованою і підтверджується наданими копіями доказів, яких на даному етапі досудового розслідування достатньо для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи зазначену норму процесуального права, слідчий суддя обґрунтовано обрав вид запобіжного заходу.

Також слідчий суддя дотримався вимог діючого законодавства та визначив розмір застави, як альтернативу триманню під вартою, яка є співмірною зі злочином, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 . Саме така сума застави, у разі її внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Призначення застави не є формальністю, а має на меті досягнення балансу між правами особи та завданнями кримінального судочинства. У даному випадку слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованого злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного та його статус як військовослужбовця.

Розмір застави, хоч і є суттєвим, однак не носить карального характеру, відповідає вимогам ст.182 КПК України та забезпечує реальну можливість для підозрюваного звільнитися з-під варти в разі внесення коштів, при цьому належно виконуючи покладені на нього процесуальні обов`язки.

Що стосується майнового стану підозрюваного, апеляційний суд зауважує, що заставу може внести не тільки підозрюваний та його родичі, а й треті особи.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 рокущодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4