печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

власника майна: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучене у ході затримання ОСОБА_5 , а саме:

1) мобільний телефон Google темного кольору

2) мобільний телефон Infinix х6831.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, щоСлідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений у ході досудового розслідування час і місці, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також інших невстановлених на цей час осіб, які обізнані про агресію російської федерації та запровадження у зв?язку із цим воєнного стану, проведенням загальної мобілізації в Україні та обмеження виїзду за межі України чоловікам віком від 18 до 60 років, всупереч вказаних вимог законодавства, виник спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призовного віку через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, та вони вступили у попередню злочинну змову для вчинення вказаних протиправних дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 15 березня 2025 року ОСОБА_4 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в ході телефонної розмови у месенджері «Теlegram» з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомив останнім, що за грошові кошти він може організувати їх безперешкодний перетин державного кордону України.

Далі, 27 березня 2025 року ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України, прибули до міста Києва для безпосередньої організації виїзду вказаних осіб та координації дій інших невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які були залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для реалізації злочинного задуму останніх.

Так, в період часу з 27 березня 2025 року по 12 квітня 2025 року в телефонних розмовах та під час особистих зустрічей ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що для підготовки до безперешкодного перетину ними державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон, останнім потрібно передати йому особисто грошові кошти в сумі 13 000 доларів США з розрахунку за одну особу, тобто загальною сумою 39 000 доларів США, а також грошові кошти в сумі 1000 доларів США в розрахунку за одну особу за здійснення безперешкодного перевезення територією України з м. Києва до місця перетину вказаними особами державного кордону.

14 квітня 2025 року, ОСОБА_9 діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США для забезпечення безперешкодного перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 територією України з м. Києва до місця перетину державного кордону України поза офіційним пунктами пропуску у Закарпатській області.

Після цього, на виконання єдиного злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 невстановлена особа на автомобілі марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до населеного пункту Сусково Закарпатської області.

У подальшому, у період з 07 квітня 2025 року по 12 квітня 2025 року невстановлені особи, діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на виконання єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 через державний кордон України поза офіційним пунктами пропуску, здійснили переміщення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 територію Закарпатської області з с. Сусково, Закарпатської області до селища Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, де останні отримали змогу безперешкодно перетнути державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску.

У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_4 , щодо необхідності передачі грошових коштів у розмірі 39 000 доларів США за організацію ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим не встановленими у ході досудового розслідування особами, незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 13.04.2025 близько 13:00 год. прибув до готелю «Восход», що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна, 14 А, де передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше обумовлену суму грошових коштів (у вигляді імітаційних засобів), що відповідно до курсу Національного банку України станом на 13.04.2025 становить 1 614 720,9 грн., після цього протиправна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів.

13 квітня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.У ході затримання ОСОБА_5 слідчим здійснено обшук останнього у ході якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон Google темного кольору 2) мобільний телефон Infinix х6831.

14 квітня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.04.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених під час проведення обшуку речей та документів.

Вказані речі мають важливе значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду. Крім того, зазначені речі необхідні для проведення експертиз у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

В судове засідання власник майна та його представник не з`явились, причини неявки слідчому судді не відомі, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, щоСлідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений у ході досудового розслідування час і місці, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також інших невстановлених на цей час осіб, які обізнані про агресію російської федерації та запровадження у зв?язку із цим воєнного стану, проведенням загальної мобілізації в Україні та обмеження виїзду за межі України чоловікам віком від 18 до 60 років, всупереч вказаних вимог законодавства, виник спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призовного віку через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, та вони вступили у попередню злочинну змову для вчинення вказаних протиправних дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 15 березня 2025 року ОСОБА_4 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в ході телефонної розмови у месенджері «Теlegram» з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомив останнім, що за грошові кошти він може організувати їх безперешкодний перетин державного кордону України.

Далі, 27 березня 2025 року ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через державний кордон України, прибули до міста Києва для безпосередньої організації виїзду вказаних осіб та координації дій інших невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які були залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для реалізації злочинного задуму останніх.

Так, в період часу з 27 березня 2025 року по 12 квітня 2025 року в телефонних розмовах та під час особистих зустрічей ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що для підготовки до безперешкодного перетину ними державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон, останнім потрібно передати йому особисто грошові кошти в сумі 13 000 доларів США з розрахунку за одну особу, тобто загальною сумою 39 000 доларів США, а також грошові кошти в сумі 1000 доларів США в розрахунку за одну особу за здійснення безперешкодного перевезення територією України з м. Києва до місця перетину вказаними особами державного кордону.

14 квітня 2025 року, ОСОБА_9 діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США для забезпечення безперешкодного перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 територією України з м. Києва до місця перетину державного кордону України поза офіційним пунктами пропуску у Закарпатській області.

Після цього, на виконання єдиного злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 невстановлена особа на автомобілі марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до населеного пункту Сусково Закарпатської області.

У подальшому, у період з 07 квітня 2025 року по 12 квітня 2025 року невстановлені особи, діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на виконання єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 через державний кордон України поза офіційним пунктами пропуску, здійснили переміщення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 територію Закарпатської області з с. Сусково, Закарпатської області до селища Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, де останні отримали змогу безперешкодно перетнути державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску.

У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_4 , щодо необхідності передачі грошових коштів у розмірі 39 000 доларів США за організацію ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим не встановленими у ході досудового розслідування особами, незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 13.04.2025 близько 13:00 год. прибув до готелю «Восход», що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка. вул. Пушкіна, 14 А, де передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше обумовлену суму грошових коштів (у вигляді імітаційних засобів), що відповідно до курсу Національного банку України станом на 13.04.2025 становить 1 614 720,9 грн., після цього протиправна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів.

13 квітня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.У ході затримання ОСОБА_5 слідчим здійснено обшук останнього у ході якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон Google темного кольору 2) мобільний телефон Infinix х6831.

14 квітня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.04.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених під час проведення обшуку речей та документів.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що мобільні телефону, вилучені 13.04.2025 року під час затримання ОСОБА_5 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025, та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.04.2025 року в ході затримання ОСОБА_5 , а саме:

1) мобільний телефон Google темного кольору

2) мобільний телефон Infinix х6831.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим/прокурорм у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.02.2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1