Справа № 638/5390/25
Провадження № 1-в/638/404/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Суми, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, до засудження не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

про приведення вироків суду у відповідність до вимог діючого законодавства, у зв`язку з засудженням за діяння, караність яких законом усунена,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2025 адміністрація ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернулася до Шевченківського райсуду м. Харкова з поданням про приведення вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 та вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 у відношенні засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

З урахуванням приписів Закон № 3886-IX, в поданні ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ставить питання щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироками Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 та від 23.05.2023 за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2 - 185 ч. 4 КК України, так як на теперішній час карність вищезазначених діянь за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 кримінальним законом усунена, а тому вироки суду підлягають приведенню у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.

При таких обставинах на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути подання у відсутності зазначених осіб, за наявними матеріалами.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», так як вимоги ґрунтуються на приписах КК України.

Суд вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та дослідивши відповідні матеріали особової справи № 336/Б-24 засудженого ОСОБА_4 , вважає подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває в установі кримінальне покарання за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 яким він був засуджений за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком суду, більш суворим покаранням за останнім вироком суду, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 23.05.2023 та зарахуванням у строк покарання відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 з 31.08.2022 до 22.05.2023 включно. Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 16.01.2024 вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 залишено без змін. Вирок набув чинності 16.01.2024.

Вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 вироком Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 - 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням судом відповідних обов`язків.

Вироком колегії суддів Сумського апеляційного суду від 05.10.2022 вирок Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022 у відношенні ОСОБА_4 , в частині призначення покарання, скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за вчинення вищезазначених злочинів призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок суду залишено без змін. Вирок набув чинності 05.10.2022.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 31.07.2024, з врахуванням ухвали Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.03.2025 щодо виправлення описки, відповідно до приписів ст. 537 ч. 1 п. 11 КПК України, судом вирішено питання про визначення засудженому ОСОБА_4 покарання за наявності кількох вироків, а саме вироку Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022, вироку колегії суддів Сумського апеляційного суду від 05.10.2022 в частині призначення ОСОБА_4 реального до відбуття покарання та вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 та вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 4 КК України, з застосуванням приписів ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком суду, більш суворим покаранням за останнім вироком суду, до 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до новопризначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднано невідбута ним частина покарання за попереднім вироком Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022 та вироку колегії суддів Сумського апеляційного суду від 05.10.2022 в частині призначення ОСОБА_4 реального до відбуття покарання, у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно ОСОБА_4 визначено до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін.

Відповідно до вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, які мали місце : 30.06.2021 на суму 342,8 гривен; 03.07.2021 на суму 926,8 гривен; 06.07.2021 на суму 250 гривен; 05.09.2021 на суму 334,79 гривен; 26.12.2021 на суму 460 гривен.

Відповідно до вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України, яке мало місце 10.07.2022 на суму 352 гривни.

Приписи ч. 1 ст. 2 КК України передбачають, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Станом на 30.06.2021, 03.07.2021, 06.07.2021, 05.09.2021, 26.12.2021, 10.07.2022, тобто на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому, та встановлених вироками Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 та від 23.05.2023, кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становило, відповідно у 2021 році - 227 гривен, а у 2022 році - 248 гривен.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 гривен, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 гривен.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив суму, яка перевищує 2270 гривен (1135х2=2270).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривна, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,5 гривен.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив суму, яка перевищує 2481 гривна (1240,5х2=2481).

Приписами ч. 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», передбачено, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Приписами ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При таких обставинах суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, передбачених ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України, у яких обвинувачувався та був засуджений вироками Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 та від 23.05.2023 ОСОБА_4 , оскільки розмір викраденого ним майна, на час вчинення крадіжок, не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених законом на 1 січня звітного податкового року, у якому були вчинені кримінальні правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, у зв`язку з декриміналізацією вищезазначених діянь, за вчинення яких ОСОБА_4 було засуджено вироками Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 та від 23.05.2023, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначених судом покарань за ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України та виключити з вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України.

У зв`язку з наведеним, на теперішній час у відношенні ОСОБА_4 підлягає подальшому виконанню вирок Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 - 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, з врахуванням вироку колегії суддів Сумського апеляційного суду від 05.10.2022, яким вирок Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022 у відношенні ОСОБА_4 , в частині призначення покарання, було скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за вчинення вищезазначених злочинів призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, та який набув чинності 05.10.2022, з рахуванням строку відбуття покарання з 31.08.2022.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» «Про приведення вироків суду у відповідність до вимог діючого законодавства, у зв`язку з засудженням ОСОБА_4 за діяння, караність якого законом усунена», - задовольнити.

Привести вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», звільнивши ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 за ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України у виді двох років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Привести вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», звільнивши ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 за ст.ст. 15 ч. 2-185 ч. 4 КК України у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Виключити з вироку Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 посилання на приписи ст. 70 ч. 4 КК України, щодо визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022.

В іншій частині вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.07.2022 та вирок Ковпаківського райсуду м. Суми від 23.05.2023 підлягають залишенню без змін.

Вважати, що у відношенні ОСОБА_4 підлягає подальшому виконанню вирок Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 - 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, з врахуванням вироку колегії суддів Сумського апеляційного суду від 05.10.2022, яким вирок Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2022 у відношенні ОСОБА_4 , в частині призначення покарання, було скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за вчинення вищезазначених злочинів призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, та який набув чинності 05.10.2022, з рахуванням строку відбуття покарання з 31.08.2022.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський райсуд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1