Справа№751/5044/25
Провадження №1-кс/751/1355/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мена Чернігівської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», з альтернативою внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 грн.).

В обґрунтування даного клопотання зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра обґрунтована та підтверджується зібраними доказами, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Інші запобіжні заходити не здатні забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання, оскільки вказані в клопотанні ризики не доведені та являють собою припущення сторони обвинувачення. На думку захисника ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є необґрунтованим, та мотивується лише тяжкістю можливого покарання, у той як згідно практики Європейського суду з прав людини застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може бути обґрунтовано самим лише посиланням на тяжкість можливого покарання. Крім того, за певних умов щодо даного кримінального правопорушення є можливим застосування звільнення від покарання з іспитовим строком згідно положень статті 75 КПК України. Речові докази у кримінальному провадженні на даний час уже зібрані та вилучені, а отже ризик знищення підозрюваним речових доказів є надуманим. Також зазначив про те, що ризик впливу на свідка у кримінальному провадженні можливо усунути шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу. Крім того, акцентував увагу на частковій необґрунтованості підозри, зокрема період часу, на який посилається сторона обвинувачення як на період вчинення кримінально-протиправних діянь у клопотанні належним чином не обґрунтований. Також акцентував увагу на тому, що сума застави, про застосування якої просить сторона обвинувачення як альтернативи триманню під вартою, не є співмірною із майновим станом підозрюваного та обставинами вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитини цивільної дружини, позитивно характеризується за місцем роботи. Просив відмовити у задоволенні клопотання із одночасним застосуванням менш обтяжливого запобіжного заходу.

У судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що протягом тривалого періоду часу перебуває у фактичних шлюбних відносинах із підозрюваним. Разом із ними проживає її малолітній син, до якого підозрюваний ставиться як до рідного, сприяє та допомагає у навчанні. Зазначила, що підозрюваний характеризується як чуйна та виважена людина. Свідок акцентувала увагу на тому, що підозрюваний всіляко допомагає їй боротися із наявною в неї хворобою, на підтвердження чого надала медичні документи.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000040 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.06.2025 13 годині 57 год ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.06.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: в пособництві прохання надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, та підозра підтверджується зібраними у справі доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 02.06.2025; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2025; протокол вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів у сумі 1 000 доларів США; протокол затримання ОСОБА_6 .

Підозрюваним та його захисником у ході дослідження матеріалів клопотання в судовому засіданні не було наведено аргументів, які би ставили під сумнів обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом оцінюється ступінь обґрунтованості підозри виключно для даної стадії кримінального провадження та виключно в аспекті наявності підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

При цьому, на даному етапі оцінці підлягає встановленню, чи є підозра обґрунтованою та розумною. Так, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 32 рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відтак наявні в матеріалах клопотання докази, зокрема отримані за результатами негласних слідчих (розшукових) дій відомості, є достатніми для висновку, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає вірогідною причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, що є достатнім для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя не може взяти до уваги доводи сторони захисту щодо часткової необґрунтованості підозри в аспекті визначення часу можливої протиправної діяльності, оскільки для даної стадії кримінального провадження з`ясування повного спектру обставин можливих кримінальних правопорушень є передчасним та не належить до завдань слідчого судді в межах вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Розуміючи реальність та невідворотність покарання у разі визнання винним, зваживши можливість порушення покладених на нього законом обов`язків, у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, невідворотність реальної міри покарання у випадку визнання судом його винуватим, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів та місце знаходження яких на даний час не встановлено, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

- перебуваючи на волі, матиме можливість здійснювати незаконний вплив на свідків (може чинити як фізичний, так і психологічний тиск на свідків), з метою не надання свідчень щодо нього, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочинів, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих захисних версій;

- вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. На наявність вказаного ризику вказує характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою.

Також слідчим суддею враховано відсутність медичних протипоказань для тримання ОСОБА_6 під вартою.

Щодо аргументів сторони захисту про те, що тяжкість покарання як аргумент до ризиків в даному випадку значною мірою нівелюється можливістю застосування положень ст. 75 КПК України, слідчий суддя зауважує, що питання про можливість застосування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком залежить від низки факторів і на даній стадії міркування щодо такої перспективи є передчасними.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено, а ризики переховування, незаконного впливу та продовження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень є об`єктивними та не спростовуються наведеними стороною захисту аргументами. При цьому слідчий суддя зауважує, що ризики у кримінальному провадженні можуть змінюватися в бік зменшення або збільшення в залежності, зокрема, від стадії кримінального провадження. У період після безпосереднього повідомлення особі про підозру у кримінальному правопорушенні ризики мають тенденцію до збільшення, оскільки викриття може спричинити спроби порушення процесуальних обов`язків або переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо аргументів захисту на предмет відсутності того, що на даний час всі докази у кримінальному провадженні зібрані - слідчий суддя не може взяти їх до уваги, оскільки вони очевидно не відповідають дійсності з огляду на те, що відомості про кримінальне провадження внесено до ЄРДР лише 02.06.2025 та є очевидною необхідність подальшого встановлення обставин у кримінальному провадженні та збирання доказів.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків та позитивні характеристки підозрюваного в даному випадку не є визначальними, оскільки підозрюваний обґрунтовано (для даної стадії кримінального провадження) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а отже міцні соціальні зв`язки (ймовірно) не утримали підозрюваного від вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, позитивна характеристика, надана цивільною дружиною як свідком, не може не ставитися під сумнів з огляду на наявність зацікавленості в близької особи щодо обрання підозрюваного менш тяжкого запобіжного заходу.

Крім того, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність протипоказань для утримання під вартою. Аналізуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного слідчий суддя відзначає, що попри те, що підозрюваний одружений, слідчому судді не надано переконливих відомостей про характер та джерело доходів підозрюваного, що не може не викликати обґрунтованих сумнівів у міцності його соціальних зв`язків.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, відсутність сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту не надано даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

За наведених вище умов застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на переконання суду, не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя не вбачає за можливе, зокрема з огляду на віддаленість місця проживання підозрюваного від місця здійснення досудового розслідування.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом оцінюється ступінь обґрунтованості підозри виключно для даної стадії кримінального провадження та виключно в аспекті наявності підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Виходячи з наведених норм, беручи до уваги мотиви кримінальних правопорушень, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку вчиненого злочину, який є корупційним кримінальним правопорушенням, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн, з тією ж вірогідністю, що вказаний розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства і держави та інтереси підозрюваного.

Застава у вказаному розмірі, на переконання суду, не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням його посади на комерційному підприємстві та наданих слідчому судді доказів обсягу офіційно відображених доходів.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді такий розмір застави не є очевидно непомірним для підозрюваного, оскільки останній має постійне місце роботи та стабільне джерело доходів, а сума застави визначена у межах, встановлених процесуальним законом для даної категорії кримінальних правопорушень.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись статтями ст.ст. 131-132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196-198, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з часу фактичного затримання о 13 годині 57 хвилини 05 червня 2025 року до 03 серпня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСА України у Чернігівській області; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0005960).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_6 зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 03 серпня 2025 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 10.06.2025 о 08 год. 30 хв год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1