Провадження № 1-кс/714/328/25
У Х В А Л А

"15" серпня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно (матеріали кримінального провадження ЄРДР №0002840 від 14.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України), -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні посилається на те, що слідчими відділення №2 (м.Герца) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002840 від 14.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим органом встановлено, що 14.08.2025 о 01 год. 20 хв. на МПП «Порубдне», на виїзд з України прибув транспортний засіб марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 . Під час проходження прикордонного контролю працівниками ДПСУ під напівпричепом було виявлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого ОСОБА_4 мав намір незаконно переправити через державний кордон України за грошову винагороду у розмірі 7 000 євро.

14.08.2025 р. під час огляду місця події в с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області вилучено автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та напівпричіп марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , водієм якого на момент вчинення кримінального правопорушення є громадянин України ОСОБА_4 , а власником зазначених транспортних засобів відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 .

Також у ході затримання та особистого обшуку громадянина України ОСОБА_4 в порядку статті 208 КПК України виявлено та вилучено два мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Редмі 9С», моделі «M2006C3MNG», IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 та мобільний телефон марки «Редмі Ноте 13 Про», моделі «23117RA68G», ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 , з встановленою сім-карткою з номером: НОМЕР_9 , які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_4 та які останній використовував в момент безпосереднього вчинення кримінального правопорушення.

Дані речі, а саме мобільні телефони та автомобіль є предметами кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що підозрювана особа використовувала їх для сприяння в незаконному перетині кордону, а на мобільних телефонах наявні докази незаконної діяльності ОСОБА_4 , вони мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженні, а тому на них слід накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив, що ОСОБА_4 є найманим працівником ФОП ОСОБА_6 , він здійснював міжнародне перевезення товару на автомобілі «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_3 , власниками яких є ОСОБА_6 і ОСОБА_8 відповідно. Власникам майна не було відомо про використання транспортних засобів в злочинних цілях. Просить відмовити в клопотанні. У разі якщо суд прийде до переконання про необіхідність накладення арешту на транспортні засоби, просить накласти арешт лише в частині заборони їх відчуження, що дозволить користуватися ними.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Вислухавши прокурора та представника власника майна, дослідивши додані до клопотання письмові докази, вважаю за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів та подальшої конфіскації майна.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 14 серпня 2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене повідомлення про кримінальне правопорушення за №0002840 та розпочате досудове розслідування за ч.3 ст.332 КК України, за фактом організації ОСОБА_4 з корисливих мотивів незаконного переправляння через державний кордон України ОСОБА_5 .

З матеріалів доданих до клопотання, зокрема, протоколу допиту свідка, протоколу огляду місця події від 14.08.2025 р., листа старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_1 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_10 прикордонного загону №05.3/698-25 від 14.08.2025 р., вбачається, що причетним до організації незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України є ОСОБА_4 , який є фактичним користувачем транспортного засобу марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та транспортного засобу (напівпричіпу) марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 та власником мобільного телефону марки «Редмі 9С», моделі «M2006C3MNG», IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , мобільного телефону марки «Редмі Ноте 13 Про», моделі «23117RA68G», ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 , з встановленою сім-карткою з номером: НОМЕР_9 .

За постановами слідчого вказаний автомобіль з причепом та два мобільні телефони визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , автомобіль належить на праві власності ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіпу) марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , напівпричіп належить на праві власності ОСОБА_8 .

Мобільний телефон марки «Редмі 9С», моделі «M2006C3MNG», IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 та мобільний телефон марки «Редмі Ноте 13 Про», моделі «23117RA68G», ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 з встановленою сім-карткою з номером: НОМЕР_9 , належать ОСОБА_4 .

За вчинення даного кримінального правопорушення передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання, а за ступенем тяжкості, вказане кримінальне правопорушення входить до переліку кримінальних правопорушень про яке йдеться у ч.1 ст.96-1 КК України, а відтак у разі визнання особою винуватою, то до майна яке було використано у злочинній діяльності може бути застосована спеціальна конфіскація.

Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_4 використовував транспортний засіб марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та транспортний засіб (напівпричіп) марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , у своїй незаконній діяльності щодо переправляння особи через державний кордон України в період запровадженого військового стану в країні, то останні є знаряддям кримінального правопорушення та за обставин доведеності винуватості ОСОБА_4 та обізнаності власників ОСОБА_6 і ОСОБА_8 про їх незаконне використання, означений автомобіль з причепом може бути конфіскований в порядку ст.96-1 КК України, у зв`язку із чим необхідно накласти на нього арешт за для забезпечення його збереження як речового доказу.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини та виходячи зі змісту наведених норм, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування найменш обтяжливого способу арешту майна транспортних засобів, що полягає у забороні їх відчуження. Саме такий спосіб арешту майна не призведе до надмірного обтяження прав власників автомобіля та напівпричіпу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Редмі 9С» моделі «М2006С3МNG» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_11 , та мобільний телефон «Редмі Ноте 13 Про» моделі «23117RA68G» IMEI НОМЕР_7 , НОМЕР_12 , власником яких є ОСОБА_4 , що полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування ними.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «DAF» номерний знак НОМЕР_1 , що полягає у забороні його відчуження. Транспортний засіб повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

Накласти арешт на транспортний засіб (напівпричіп) марки «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_3 що полягає у забороні його відчуження. Транспортний засіб повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складено 18 серпня 2025 р.

Слідчий суддя