Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/657/2025 Справа № 641/3842/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Слобідського районного суду міста Харкова кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 15.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, в тому, що у 2015 році, перебуваючи у м. Донецьк Донецької області, маючи прямий умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія, з метою отримання можливості керувати транспортними засобами, будучі обізнаним із вимогами чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері дорожнього руху, всупереч вимог п. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, що виразилось в уникненні проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів МВС України, а саме теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вступив у злочинну змову з невстановленою особою та замовив за обумовлену ціну виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «А1», «А», «В», з метою подальшого його використання. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на вимогу невстановленої особи, надав останньому свої анкетні дані, фотозображення та зразок особистого підпису, для здійснення підроблення посвідчення водія.

В подальшому, невстановлена особа, знаходячись в невстановленому місці, в невстановлений час та спосіб, виготовила посвідчення водія на бланку, зовні схожому із тим, що знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, зазначивши як ідентифікаційні ознаки серію КВЕ та № 551799 від 10.08.2015, вказавши орган видачі ТСЦ № 6342 на ім`я ОСОБА_4 як такий, що надає право керувати транспортними засобами та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури. Після вказаних дій, невстановлена особа надала ОСОБА_4 виготовлене підроблене посвідчення водія. Після отримання вказаного документу, ОСОБА_4 здійснив розрахунок із невстановленою досудовим слідством особою, шляхом передачі грошових коштів в розмірі 400,00 доларів США із рук в руки, що станом на 10.08.2015 відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 8 435,96 грн. з метою подальшого використання підробленого посвідчення.

Так, посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 10.08.2015, в якому внесено анкетні дані та особисте фото ОСОБА_4 , за серією та номером є ідентичним посвідченню водія, виданому ТСЦ №5341 РСЦ ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене посвідчення має статус «ВИДАНО».

Відповідно до висновку експерта від 23.04.2025 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.08.2015, видане ТСЦ № 6342 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Зазначені дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати документ, який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотанння про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині, посилаючись на сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення зазначеного клопотання не заперечувала, вважала за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 358 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно із вимогами ч.ч. 1 і 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яке відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

За змістом обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення (ч. 3 ст. 358 КК України) було вчинено у 2015 році, з дати вчинення минуло більше дев`яти років.

Перебіг передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічного строку давності не переривався і не зупинявся, а відтак, на цей час строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд роз`яснив суть обвинувачення, та те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 49 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, як це передбачено ст. 285 КПК України. Обвинувачений суду пояснив, що не заперечує проти закриття провадження, також розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Учасникам провадження зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження у справі.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному/обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри/обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний/обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій у п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність лише цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Як і не передбачено можливості суду відмовити у задоволенні відповідного клопотання лише з тих підстав, що проти цього заперечує потерпілий.

Даних про те, що в зазначений строк ОСОБА_4 ухилявся від слідства та суду або вчинив нове кримінальне правопорушення матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із чим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 284, 314 КПК України, 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 15.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення через Слобідський районний суд міста Харкова.

Повний тест ухвали оголошений 11.09.2025 о 15:00 год.

Cуддя- ОСОБА_1