Справа № 529/338/25
Провадження № 1-кп/529/90/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000088 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Авдіївка Донецької області, громадянки України, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої статус ВПО та зареєстрованою як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , маючої на утриманні 2 малолітніх дітей, раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 27 березня 2025 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті житлового будинку за місцем проживання своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_4 , під час словесної сварки із потерпілою ОСОБА_4 , яка сиділа поруч на ліжку, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взявши до правої руки дерев`яний стільчик, нанесла ним два удари по лівій частині голови ОСОБА_4 , завдавши потерпілій тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин тім`яної ділянки зліва, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синця шкіри (підшкірної гематоми) скроневої ділянки ліворуч, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування 18 квітня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилася, претензії з боку потерпілої відсутні.

У даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченою покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просила суд затвердити угоду між нею і потерпілою, та призначити узгоджене покарання. Вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилася з обвинуваченою, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену 18 квітня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена в судовому засіданні підтвердила, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачена розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченою та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 374, 376, 468, 471, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 18 квітня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000088 від 28.03.2025 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1