ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/144/25 Справа № 701/1339/19 Категорія: ч. 3 ст. 206-2 КК Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Романівка, Приморського краю Російської Федерації,раніше в порядку ст.89 Кримінального кодексу України (далі - КК) не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено:

- за ч.2 ст.366 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в установах, організаціях, підприємствах незалежно від форми власності, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки, зі штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.5 ст.74 КК звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК;

- за ч.3 ст.358 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.5 ст.74 КК звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК;

- за ч.3 ст.206-2 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади в установах, організаціях, підприємствах незалежно від форми власності, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту взяття ОСОБА_8 під варту - з 06.02.2020.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 20017,50 грн.

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що він, у вересні 2018 року, діючи умисно, разом та за попередньою змовою з особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, протиправно заволодів майном ТОВ «Вікторія .» (), в тому числі часткою його засновника, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, що заподіяло велику шкоду ТОВ «Вікторія» (), за таких обставин.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.11.2013ТОВ «Вікторія», , передало, а ТОВ «Вікторія .», прийняло в якості внеску до Статутного капіталу ТОВ «Вікторія .» майно на загальну суму 2 030 311,89 грн.

Відповідно до наказу №13/12 від 19.06.2012 ОСОБА_8 призначений на посаду директора ТОВ «Вікторія», .

Упродовж 2018 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , метою якої було незаконне заволодіння майном ТОВ «Вікторія .», , в тому числі часткою його засновника.

У подальшому, 24.09.2018 ОСОБА_8 не маючи відповідних повноважень, діючи в інтересах особи, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, всупереч інтересам засновника та в порушення положень Статуту ТОВ «Вікторія», перебуваючи у м.Черкаси склав Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 1/09 від 24.09.2018, в яке вніс завідомо неправдиві відомості щодо місця та часу проведення загальних зборів Товариства: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Зюбриха, вул. Центральна,1, а також часу початку зборів 09.00 год. 24.09.2018.

Відповідно до Рішення № 1/09 від 24.09.2018 на зборах вирішили: дозволити продаж частки учасника ТОВ «Вікторія .» (), належної ТОВ «Вікторія» () у розмірі 100% статутного капіталу, фізичній особі, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю; змінити склад учасників ТОВ «Вікторія .» () на наступний: ТОВ «Вікторія» () виходить зі складу учасників ТОВ «Вікторія .» (), а особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, входить до складу учасників ТОВ «Вікторія .» (), з часткою володіння 100 % статутного капіталу.

Продовжуючи свій злочинний умисел на підставі вказаного рішення 24.09.2018 ОСОБА_8 разом з особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, перебуваючи в м.Черкаси, склали фіктивний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» (далі Договір купівлі-продажу), умови якого в частині внесення коштів на розрахункові рахунки, відкриті на ТОВ «Вікторія», за купівлю корпоративних прав товариства не мали намір виконувати.

У подальшому, в цей же день ОСОБА_8 разом з особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, склали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» (), який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 , відповідно до якого: - ТОВ «Вікторія» на виконання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» від 24.09.2018 передало, а особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .», , у розмірі 100%. Номінальна вартість цієї частки складає 2 029 800,00 грн.; - Сторони не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки статутного капіталу ТОВ «Вікторія .».

Після цього, переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ТОВ «Вікторія .», особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, перебуваючи в м.Черкаси, склав Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 2/09 від 24.09.2018, в яке вніс завідомо неправдиві відомості щодо місця та часу проведення загальних зборів Товариства: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Зюбриха, вул. Центральна, 1, часу початку зборів 10.00 год. 24.09.2018, а також факту присутності під час зборів діючого на той час директора ТОВ «Вікторія .» ОСОБА_11 , який підтвердив свій намір щодо свого звільнення з посади і запропонував обрати на цю посаду особу, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю.

Ураховуючи вказані факти, значеним рішенням було призначено директором Товариства особу, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, а також затверджена нова редакція Статуту ТОВ «Вікторія .».

Після затвердження Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 2/09 від 24.09.2018, а також нової редакції Статуту Товариства, особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, та ОСОБА_8 близько 14.05 год. прибули до Маньківської районної державної адміністрації (далі - РДА), де особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, в присутності ОСОБА_8 подав державному реєстратору документи: Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 1/09 від 24.09.2018, Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 2/09 від 24.09.2018, нову редакцію Статуту ТОВ «Вікторія .», акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» () від 24.09.2018.

На підставі зазначених документів державний реєстратор Маньківської РДА ОСОБА_12 здійснила наступні реєстраційні дії щодо ТОВ «Вікторія .»: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: 24.09.2; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 24.09.2; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

У подальшому, з метою надання вказаним протиправним діям законного характеру, особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, та ОСОБА_8 складено фіктивний акт звірки розрахунків від 08.10.2018 за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» від 24.09.2018, в який внесли неправдиві відомості про те, що станом на 08.10.2018 покупець, в особі особи, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, здійснив повний розрахунок із Продавцем ТОВ «Вікторія», в особі ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» від 24.09.2018, шляхом передачі готівкових грошових коштів у розмірі 2 02980 грн.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №СЕ2019/121 від 12.07.2019 факту отримання коштів від особи, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія .» від 24.09.2018 за період з 01.09.2018 по 31.03.2019 не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, заволодів майном товариства, в тому числі часткою 100% статутного капіталу ТОВ «Вікторія .», засновником якого є ТОВ «Вікторія», номінальною вартістю 2 029 800 грн., чим завдав шкоди ТОВ «Вікторія» () на вказану суму, що більш ніж в 2300 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення, тим самим заподіяв останньому велику шкоду.

Крім того, ОСОБА_8 відповідно до наказу №13/12 від 19.06.2012, обіймаючи посаду директора ТОВ «Вікторія», , який відповідно до Статуту є Виконавчим органом Товариства, та будучи наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 24.09.2018, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, не маючи відповідних повноважень, діючи в інтересах особи, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, всупереч інтересам засновників та в порушення положень Статуту ТОВ «Вікторія», перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці на території м.Черкаси, склав Рішення учасника ТОВ «Вікторія .», , № 1/09 від 24.09.2018, в яке вніс завідомо неправдиві відомості щодо місця та часу проведення загальних зборів Товариства: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Зюбриха, вул. Центральна, буд. 1, а також часу початку зборів 09.00 год. 24.09.2018.

Відповідно до Рішення № 1/09 від 24.09.2018 на зборах вирішили: дозволити продаж частки учасника ТОВ «Вікторія .» (), належної ТОВ «Вікторія» () у розмірі 100% статутного капіталу, фізичній особі, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю; змінити склад учасників ТОВ «Вікторія .» () на: ТОВ «Вікторія» () виходить зі складу учасників ТОВ «Вікторія .» (), а особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, входить до складу учасників ТОВ «Вікторія .» (), з часткою володіння 100% статутного капіталу.

Вказане рішення разом з іншими документами 24.09.2018 було подане особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, державному реєстратору Маньківської районної державної адміністрації ОСОБА_12 , яка на підставі нього здійснила наступні реєстраційні дії щодо ТОВ «Вікторія .»: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: 24.09.2; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 24.09.2; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

Внаслідок вказаних реєстраційних дій особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, за попередньою змовою з ОСОБА_8 заволодів майном товариства, в тому числі часткою 100% статутного капіталу ТОВ «Вікторія .», засновником якого є ТОВ «Вікторія», номінальною вартістю 2 029 800 грн., чим, завдав шкоди ТОВ «Вікторія» () на вказану суму, що більш ніж в 2300 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення, та спричинив тяжкі наслідки.

Окрім цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою з директором ТОВ «Вікторія.», а саме особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці на території м.Черкаси, в листопаді 2018 року, але не пізніше 13.11.2018, переслідуючи умисел на розірвання договорів суборенди 159 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в адміністративних межах с.Зюбриха Монастирищенського району Черкаської області, склали завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, а саме 159 угод б/н від 13.11.2018 про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених у 2016 році між ТОВ «Вікторія.» (суборендодавець) та ТОВ «Вікторія» (суборендар), в реквізити яких, достовірно знаючи, що з 10.10.2018 ОСОБА_8 не є керівником ТОВ «Вікторія» та не має законних повноважень підписувати офіційні документи від імені даного товариства, ОСОБА_8 та особа, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, внесли недостовірні відомості про те, що ОСОБА_8 є директором ТОВ «Вікторія». Після цього вищевказані 159 угод б/н про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок від 13.11.2018 були підписані ОСОБА_8 від імені ТОВ «Вікторія» та особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, від імені ТОВ «Вікторія .», а також посвідчені печатками вказаних підприємств.

В подальшому, 13.11.2018 зазначені 159 угод б/н про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок були подані особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку із смертю, приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13 для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вимоги апеляційних скарг, узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вищевказаний вирок та ухвалити новий вирок, яким постановити щодо ОСОБА_8 виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вказує на відсутність в матеріалах провадження будь-яких доказів, що вказують на винуватість обвинуваченого. Стверджує, що суд побудував своє рішення на недопустимих доказах.

Сторона захисту не погодилась з обвинуваченням за ч.3 ст.206 КК щодо визначення розміру шкоди. Вказує, що у рішенні суду не зазначено майно, вартість частки засновників, яким заволодів обвинувачений, в тому числі яким чином він це зробив. Вважає, що висновок суду про наявність збитку в розмірі 2 029 800грн. є припущенням, оскільки не підтверджений належними та допустимими доказами.

Приводить доводи щодо недопустимості письмових доказів: протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2018, з підстав складення неуповноваженою особою; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.06.2019, 25.06.2019 та протоколу огляду предметів від 26.06.2019, з підстав порушення порядку отримання документів перерахованих у протоколі огляду без належного завірення; копії звіту оцінки майна від 24.09.2018 та копії звіту незалежного аудитора щодо окремих питань діяльності ТОВ «Вікторія.», через відсутність їх оригіналів, оскільки копії не засвідчені уповноваженими особами; копії фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Вікторія» за 2015-2018 роки у яких відсутні підписи; висновку експерта №СЕ2019/125 від 12.07.2019, який складений з порушеннями і на підставі копій документів: (акту приймання передачі від 01.11.13, акту звірки розрахунків від 08.10.18, фінансового звіту, звіту оцінки майна та незалежного аудиту). Водночас, сторона захисту вказує, що експертне дослідження проведено необ`єктивно, без врахування всіх бухгалтерських документів, сам висновок містить в собі ряд суперечностей, що в цілому вказує на його незаконність. Крім того експертом досліджувались окремі документи, які ним не запитувались і відповідно не направлялись слідчим.

Також сторона захисту звертає увагу на висновки, зазначені у звіті незалежного аудитора ТОВ АФ «Інформ Дельта-Аудит» щодо аудиту окремих питань ТОВ «ВІКТОРІЯ- за період з 01.09.2018 по 02.04.2019 в частині нанесення ТОВ «ВІКТОРІЯ» шкоди в сумі 2029800грн. внаслідок укладання ТОВ «ВІКТ ) із ОСОБА_14 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ВІКТОРІЯ.», які документально та нормативно не підтверджуються.

Водночас на підставі вказаних даних, що маються в матеріалах кримінального провадження неможливо було прийти до висновку про наявність шкоди завданої ТОВ «Вікторія» у розмірі 10 118 500 грн. та відповідно кваліфікація за ч.3 ст.206-2 КК, та висновку про наявність збитків 2029800 грн. без проведення експертизи.

Щодо висновку №СЕ2019/125 від 12.07.2019 в частині суми збитків, нанесених ТОВ «ВІКТОРІЯ» () та учасникам внаслідок реалізації корпоративних прав за договором від 24.09.2018 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ВІКТОРІЯ.» (), не можливо було прийти експерту до висновку про наявність збитків та вартості майна, яким на думку сторони обвинувачення заволодів ОСОБА_8 .

Стверджує про безпідставність рішення суду щодо неналежності висновку експерта ОСОБА_15 від 29.06.2021 №001-ГІВ/21 з підстав залучення експерта стороною захисту.

Вважає безпідставним посилання суду на рішення судів інших юрисдикцій і надання рішенням преюдиціального значення без оцінки в сукупності з фактичними обставинами справи, необґрунтованого залишення поза увагою факту, що на момент підписання прийому передачі частки у статутному капіталі ОСОБА_8 керувався наявністю протоколу загальних зборів № 07,04,01 від 07.04.2013, який не був на той час визнаний недійсним. Зауважує, що цей протокол складений тим же складом засновників в цей же період, що й протокол про заснування ТОВ «Вікторія.». Також стороною захисту проведена судова експертиза з належності підписів Отто Бьокер, (Німеччина); Райнер Холленбах, (Німеччина). При цьому, ОСОБА_8 не залучався до участі у даних судових провадженнях, таким чином під розгляду цих справ був інший суб`єктивний склад учасників.

Вказує, що стороною захисту суду наданий оригінал протоколу №07/04/1 від 07.04.2013, який був наданий засновниками ОСОБА_8 як підстава для підписання Акту приймання передачі частки у статутному капіталі. Наведене не викликало у останнього сумніву, оскільки ТОВ «ВІКТОРІЯ.» створювалась для продажу активів ТОВ «ВІКТОРІЯ» з митою мінімізації податків, та приховування їх від податкового обліку на території Німеччини. Оскільки громадяни Німеччини домовились про продаж активів ТОВ «ВІКТОРІЯ» за суму 1 500 000 Євро.

Таким чином, жодним допустимим та належним доказом не доведена обізнаність ОСОБА_8 у тому, що протокол №07/04/1 від 07.04.2013 не мав юридичної сили на момент підписання ним акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.».

Вказує, що господарський суд, визнаючи протокол №07/04/1 від 07.04.2013 недійсним, фактично підтвердив існування даного протоколу, оскільки зазначене рішення засновників ТОВ «Вікторія» уповноважило на вчинення дій ОСОБА_8 щодо підписання акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ВІКТОРІЯ.». Жодним допустимим та належним доказом не спростована справжність підписів на даному протоколі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Водночас приводить доводи щодо порушення порядку допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , який було проведено у формі відеоконференції без ідентифікації, де одночасно були допитані всі потерпілі, що знаходились в одній кімнаті поза межами приміщення суду, яким ОСОБА_18 диктував відповіді на питання, що ставились учасникам під час їх допиту.

Вважає, що суд прийшов до хибного висновку щодо способу вчинення кримінального правопорушення - підробки протоколу загальних зборів щодо часу та місця проведення таких зборів. На думку суду, факт не проведення загальних зборів підтверджується показаннями свідків, котрі вказували на адміністративний будинок, збудований з дерева. Але за вказаною адресою знаходяться декілька будівель на значній відстані один від одного. Водночас свідки дали показання про відсутність зборів у приміщенні, що зазначено в протоколі загальних зборів, натомість вказували на приміщення що належить ІП «АГРО-вільд Україна» з 2014 року. Вказує, що обставини місця проведення є невстановленими судом.

Також сторона захисту, посилаючись на показання свідків та обвинуваченого, вказує на відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вищевказаний вирок, а також ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11.11.2021, кримінальне провадження №0000227 відносно нього за ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Стверджує, що у цьому кримінальному провадженні станом на дату звернення з обвинувальним актом до суду, закінчився строк досудового розслідування, а тому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, воно підлягало негайному закриттю.

Приводить доводи, що датою завершення строку досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000227 є 06.12.2019, однак звернення до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 було здійснено 26.02.2020, тобто поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 219 КПК.

Зазначає, що 11.11.2021 судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК. При цьому судом не надано оцінку доводам викладеним у клопотанні. Більш того, судом було погоджено хибне твердження прокурора про те, що органами досудового розслідування дотримано строки досудового розслідування і, зокрема, дане питання вже було предметом розгляду у Монастирищенському районному суді Черкаської області та Черкаському апеляційному суді, які відхилили доводи захисту з цього приводу.

Водночас, такі твердження не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що розглядаючи клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 284 КПК, районний суд фактично не розглядаючи усі обґрунтування та підстави для такого закриття, прийшов до висновку про його відмову у зв`язку із тим, що Монастирищенським районним судом Черкаської області було розглянуто таке клопотання.

Вважає, що вказане свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак про підстави для скасування ухвали суду від 11.11.2024

Окрім того, звертає увагу, що твердження сторони обвинувачення про те, що питання законності відмови у закритті кримінального провадження була предметом розгляду в Черкаському апеляційному суді, яким доводи захисту з даного приводу були відхилені, не відповідають дійсності. З огляду на те, що таке рішення суду не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, а відтак не могло бути перевірено на предмет його законності, разом з тим, такі твердження були покладені в основу ухвали суду.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на доводи, що в них викладені;

- прокурор та представник потерпілих, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, представника потерпілих, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, а також кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК є правильними.

Суд першої інстанції у вироку навів належні, достатні мотиви та підстави для визнання доведеним формулювання обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень

Об`єктивна та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК, характеризується, протиправним заволодінням майном підприємства, установи, організації, може бути вчинене лише з прямим умислом, а мета та мотив цього кримінального правопорушення є факультативними.

За своєю законодавчою конструкцією це кримінальне правопорушення має матеріальний склад та характеризується такими обов`язковими ознаками: суспільно небезпечне діяння протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації; спосіб вчинення злочину - шляхом вчинення правочинів з використанням визначених законом засобів; засіб вчинення злочину підроблені або викрадені документи, печатки, штампи підприємства, установи, організації; суспільно небезпечний наслідок матеріальна шкода внаслідок вилучення майна з його правомірного володіння; причинно-наслідковий зв`язок між суспільно небезпечним діяння та суспільно небезпечним наслідком. Спосіб є обов`язковим елементом об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 206-2 КК України, оскільки у диспозиції статті зазначено, що протиправне заволодіння майном може бути вчинено лише шляхом вчинення правочинів.

У цьому випадку обвинуваченим протиправно заволодів майном ТОВ «Вікторія .», шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів та такі дії правильно обвинуваченого окремо кваліфікувались за ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 358 КК (за епізодом складання неправдивого офіційного документу, як складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки; за епізодом складання завідомо підроблених офіційних документів (159 угод), як складання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений не визнав свою вину, навівши відповідні доводи про існування підстав для визнання доказів недопустимими та недоведеності обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції підтвердив, що він був директором ТОВ «Вікторія» на прохання ОСОБА_19 , з яким він познайомився у 2010 році. Розірванням договорів суборенди займались ОСОБА_20 . На підписання документів із ОСОБА_14 на розірвання договорів суборенди земельних ділянок його уповноважив Бертольд усною вказівкою по телефону. Ніяких махінацій він не вчиняв, ніяких коштів за продаж товариства він не отримував. За його даними, розрахунки за відчуження товариства були проведені між ОСОБА_19 і ОСОБА_14 .

Вказані обставини суд ретельно перевірив та правильно встановив, що винуватість обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами в їхній сукупності, в тому числі показаннями потерпілих, свідків, допитаних в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_21 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_8 був директором ТОВ «Вікторія». У вересні 2018 року інші потерпілі взнали, що фірма «Вікторія» їм не належить і вони звернулись до нього. На їх фірму був відкритий банківський рахунок, що вони не погоджували. Потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_16 пішли до нотаріуса в м.Жашків Черкаської області, щоб звільнити директора, але нотаріус їм повідомив, що вони вже не є власниками фірми (засновниками були ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_22 ). Потім він від ОСОБА_14 під час особистої зустрічі дізнався, що фірма, техніка і врожай кукурудзи належать вже останньому. Той сказав, що найме охорону на полях, оскільки це вже його майно. Він з цим не погодився. Затим він найняв службу охорони, почав збирати врожай, залучивши для цього ряд працівників. Техніка була на території товариства «Агровільд-Україна». Але невідомі йому особи намагались незаконно забрати ту техніку, що їм не вдалось. Затим потерпілі звернулись до правоохоронних органів з приводу незаконного заволодіння майном ТОВ «Вікторія». Він є одноосібним засновником товариства «Агровільд-Україна» в м.Жашків. Фірма «Вікторія.» знаходилась в Монастирищенському районі Черкаської області. Орендованих земельних ділянок було близько 400. Були розірвані приблизно 80 договорів суборенди земельних ділянок і були укладені нові договори ОСОБА_14 через свою фірму. У вересні 2018 року потерпілі, котрі є засновниками фірми не перебували на території України, а вже приїхали у жовтні 2018 року, щоб звільнити директора. ОСОБА_11 працював інженером на Агровільд-Україна. Про факт розірвання договорів суборенди між ТОВ «Вікторія» і ТОВ «Вікторія.» йому відомо, але він вважає таке розірвання неправомірним, оскільки це завдало б шкоди фірмі і це було йому невигідно. Вважає, що йому, як потерпілому, була завдана шкода щодо розірвання договорів суборенди, у нього забрали основу для існування. Спочатку він мав довіру до ОСОБА_8 . Земля оброблялась різною технікою, яка належала ТОВ «Вікторія» і ТОВ «Агровільд-Україна». Про відкритий банківський рахунок йому стало відомо від податкової служби. На момент рейдерського захоплення директором ТОВ «Вікторія» був ОСОБА_8 , а директором ТОВ «Вікторія.» був ОСОБА_11 . Він не знав, що у ОСОБА_8 була факсимільна печать.

Потерпілий ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснив, що він був співзасновником ТОВ «Вікторія», котрому належало 21% частки цього товариства. Окрім нього засновниками ще були: ОСОБА_16 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 . Для збереження техніки і активів фірми ТОВ «Вікторія» у 2012 році була створена ТОВ «Вікторія.», оскільки з попереднім директором фірми були певні проблеми. Директором ТОВ «Вікторія.» був призначений ОСОБА_24 . Станом на 24.09.2018 його не було в Україні. У жовтні 2018 року він дізнався від ОСОБА_25 , що у фірми проблеми, що відкритий невідомий банківський рахунок. У жовтні 2018 року вони прибули в Україну і вирішили звільнити директора Турмана, але в нотаріуса їм стало відомо, що їх фірма ТОВ «Вікторія.» була продана. Причому саме на ТОВ «Вікторія.» був весь капітал. Хто був покупцем фірми він не знає. Потерпілі, як засновники ТОВ «Вікторія» і ТОВ «Вікторія.» не уповноважували ОСОБА_8 на продаж фірми і ніколи не давали такої вказівки. Потерпілі не планували перепродавати ТОВ «Вікторія» чи ТОВ «Вікторія.» Вони звернулися до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій по перереєстрації фірми. В результаті незаконного відчуження фірми ТОВ «Вікторія.» вони отримали значну шкоду і на даний час вони знаходяться в процесі повернення фірми. Вважає, що ОСОБА_8 хотів збагатитися, продавши їх фірму. Гадає, що станом на 2018 рік вартість акцій фірми ТОВ «Вікторія» була не меншою, ніж на момент заснування. Вони хотіли вести чесний бізнес і інвестувати в Україну.

Суд першої інстанції зауважив, що показання даного потерпілого співпадають із його письмовими показаннями, що нотаріально завірені 04.01.2021 (а.с.247-251 Т.6).

Потерпілий ОСОБА_26 в суді першої інстанції пояснив, що він разом з іншими потерпілими був співзасновником ТОВ «Вікторія». Нова фірма ТОВ «Вікторія.» була створена ними згодом, оскільки у ТОВ «Вікторія» були певні проблеми із попереднім директором. Він не надавав повноважень ОСОБА_8 на продаж фірми. Про продаж обвинуваченим фірми він дізнався у жовтні 2018 року. Він приймав рішення про звільнення ОСОБА_8 з посади директора, оскільки відбувались якісь кримінальні дії. Він не планував продавати фірму Бертольду. Про прибутковість його фірми йому відомо від бухгалтерії. Вони не хотіли продавати фірму.

Суд першої інстанції відзначив, що показання даного потерпілого співпадають із його письмовими показаннями, що нотаріально завірені 04.01.2021 (а.с.6-9 Т.7).

Допит потерпілих відбувся в режимі відеоконференція, за участі їх представника та перекладача. З урахуванням обставин кримінального провадження, зваживши на іноземне громадянство потерпілих та перебування їх за межами України, здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, допит потерпілих відбувся не з приміщення іншого суду.

Участь представника потерпілого професійного адвоката під час допиту потерпілих, передбачає їх обізнаність про їхні права та обов`язки, вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Проведення допиту потерпілих у такому порядку не призвів до істотного порушення кримінального процесуального закону, оскільки це не перешкодили та не могло перешкодити ухваленню законного судового рішення. Під час допиту потерпілих, сторона захисту не вказувала заперечень щодо встановлення відомостей про осіб потерпілих і не висловила з цього приводу сумніви.

Також апеляційний суд враховує, що сторона захисту, вказуючи в апеляційній скарзі відповідні доводи щодо порушення порядку допиту потерпілих, не пояснила, яким чином це вплинуло чи могло вплинути на висновки суду.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснила, що працює приватним нотаріусом. Вона завіряла статут і протокол, також завіряла підписи ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , посвідчувала акти приймання-передачі між ТОВ «Вікторія» і ТОВ «Вікторія.», із статутним капіталом близько 2млн грн. Ця процедура по часу склала десь 20 хв.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснила, що працює державним реєстратором в ЦНАПі в смт.Маньківка Черкаської області. Коли саме відбулись події вона не пам`ятає. До неї прийшли ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , котрі подали такі документи для перереєстрації фірми: заяву, статут, акт приймання-передачі. Вона провела перереєстрацію керівника ТОВ «Вікторія» на ТОВ «Вікторія.». Квитанцію про оплату приніс ОСОБА_14 , який пред`явив оригінал свого паспорта. Провела реєстрацію протягом двох годин і видала їм виписку. Мала право вчиняти вказані дії. Відправила весь пакет документів у Монастирищенську РДА, а у неї нічого не залишилось.

Та обставина, що свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції не впізнала ОСОБА_8 як особу, що до неї приходила разом з ОСОБА_14 , якого вона впізнала, не має істотного значення висновків суду, адже винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю фактичних даних інших доказів.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснила, що працює приватним нотаріусом. Події були у листопаді 2018 року. До неї звернулось ТОВ «Вікторія» в особі ОСОБА_14 , який подав їй документи щодо розірвання 159 угод суборенди. Той подав договори і квитанції про оплату збору. Вона проводила реєстраційні дії. Друга сторона не була присутня. Були оригінали договорів. Договори були у простій письмовій формі. Повноваження вона перевірила у заявника ОСОБА_14 . Повноваження ОСОБА_8 вона не перевіряла, оскільки не повинна була цього робити. Ті договори вона повернула ОСОБА_14 , а у неї залишились лише заявки. Копіювання договорів вона не здійснювала, зробила сканування, тобто в електронному вигляді. У неї слідчий зробив виїмку електронних копій документів. Вона ніколи не бачила ОСОБА_27 . Чи був на договорах оригінальний (рукописний) підпис чи факсиміле вона не пам`ятає;

Свідок ОСОБА_28 в суді першої інстанції пояснив, що проживає в с.Зюбриха Монастирищенського району. Станом на осінь 2018 року він був охоронником в ТОВ «Вікторія», що розташоване в с.Зюбриха. 24.09.2018 він перебував на роботі і на території ТОВ «Вікторія» ОСОБА_8 не було. ОСОБА_14 він не знає. На той час ОСОБА_8 був директором товариства за документами. Ніяких зборів не було. З ним були ще два охоронці на території: Дзигунський і Файдунець. Територія була закрита, був один вхід, він відкривав ворота. Якщо він обходив територію, то на воротах був інший охоронець.

Суду першої інстанції у складі, що ухвалив оскаржуваний вирок, допитати свідка ОСОБА_11 не виявилось можливим.

Разом з тим, суд першої інстанції мотивовано поклав в основу обвинувального вироку показання цього свідка, котрі той давав у судовому засіданні у Монастирищенському районному суді Черкаської області у цьому кримінальному провадженні.

Свідок ОСОБА_11 безпосередню суду пояснив, що не знає ОСОБА_14 . Він був директором ТОВ «Вікторія.», а також він був головним інженером ТОВ «Агровільд Україна». ОСОБА_8 був директором ТОВ «Вікторія». На допиті в слідчого йому стало відомо про зміну власника ТОВ «Вікторія.». При переоформленні документів і у загальних зборах він участі не приймав, в ОСОБА_29 він не був. Згоду на звільнення він погоджував з Турманом. 24.09.2018 він не брав участь у загальних зборах і не пропонував обрати ОСОБА_14 новим директором. Він не давав згоду на поновлення його директором ТОВ «Вікторія.» другий раз у 2020 році. Як тільки його повідомили, що Бертольд призначив його директором, то він не погодився і подав позов до суду. Перший раз він став директором ТОВ «Вікторія.» у 2014 році. У питання чим саме займалась фірма він особливо не вникав. Бертольд обіцяв, що він побуде директором кілька місяців, а потім товариство продадуть. Він був директором ТОВ «Вікторія.» біля чотирьох років. Не отримував зарплату, як директор.

Попри позицію сторони захисту, будь-яких даних, які б спростовували вказані показання потерпілих і свідків та свідчили, що вони обумовлюють обвинуваченого, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

В апеляційному суді за клопотанням сторони захисту була допита свідок ОСОБА_30 , котра пояснила, що знайома з ОСОБА_8 , оскільки працювали разом в «Агровільд Україна». Працювала на той час касиром, водночас займала оформленням договорів оренди, суборенди. Підписували реєстрацію договорів по «Агровільд Україна» на підставі доручення від ТОВ «Вікторії», котре підписав ОСОБА_11 , працюючи головним інженером «Агровільд Україна», а у ТОВ «Вікторії» той рахувався директором. ОСОБА_11 категорично відмовився від підписання документів і дав їй доручення на підписання. Земельні ділянки, що були в оренді чи суборенді орендували ОСОБА_18 , ТОВ «Вікторії». Орендою земельних ділянок керував Вільд Бертольд, всі розпорядження надав той через ОСОБА_31 . Печатки, фінансово-господарська діяльність «Агровільд Україна», ТОВ «Вікторії» знаходились у кабінеті ОСОБА_31 . Вона виплачувала людям готівку неофіційно за орендну плату. У 2018 році за наказом ОСОБА_18 , їй віддали всі документи з ТОВ «Вікторії» та ТОВ «Вікторії.», які знаходились в офісі «Агровільд Україна» для того, щоб вона їх перевезла в с. Озерне, де також був цукровий завод ОСОБА_18 . Також вона відвезла договори оренди і суборенди, весь пакет документів. На флешці зберігалась інформація про власників земельних ділянок, в тому числі померлих, спадкоємців. ОСОБА_8 в офісі майже не було, не бачила, щоб він підписував будь-які документи. Їй відомо про наявність факсимільної печатки підпису ОСОБА_8 . Печатка, яку ставив ОСОБА_8 була пошкоджена літера Н, але вона замітила що вже у 2018 році ставляться печатки, де чітко видно літера ОСОБА_32 печатки ОСОБА_8 знаходились у ОСОБА_33 , котрим ними й користувався. Це бачила особисто. ОСОБА_34 ставив печатки на документах: договори оренди, суборенди ТОВ «Вікторія» і ТОВ «Вікторія.». Ще факсимільна печатка була у ОСОБА_35 , яка працювала юристом. На який документах ОСОБА_36 ставила печатки факсиміле підпису ОСОБА_8 не знає. ТОВ «Вікторія.» придумали для того, щоб люди не замітили крапку у назві товариства, пройде афера на переукладанню договорів. Це була ідея ОСОБА_18 . У цей період коли факсиміле ОСОБА_8 користувались інші особи, той знаходився в селі Озерна, де цукровий завод. Це факсиміле, коли ними користувались, перебували в офісі в м. Жашкові в кабінеті ОСОБА_31 . У 2018 році виготовлялись розірвання договорів оренди та укладання договорів суборенда приблизно 150-160 штук. На здійснення цих дій їй вказівку давав ОСОБА_18 через ОСОБА_33 , як перекладача. Фактично земельні ділянки обробляв «Агровільд Україна», а керувало ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.». Всі знали, що Вільд Бертольд купляє ці землі, та шукав цапа відбувайла, котрим виявився ОСОБА_8 . З 2018 року по 2019 рік обробкою земель, що належать ТОВ «Вікторії» вже займались ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , його колишня дружина. Бачила вже підписані договори, оскільки всі документи зібрала та відвезла Вільд Бертольду в с. Озерна. Договори підписані тільки тими особами, які зазначені в договорах, вона не бачила. Вона підготовляли договори про розірвання суборенди, зразки цих розірвань відвезла ОСОБА_18 , особисто або через інших осіб.

Оцінюючи показання цього свідка апеляційний суд зауважує, на їх неконкретний, неточний, суперечливий характер, зокрема, щодо використання факсиміле підпису обвинуваченого.

З цього приводу свідок повідомила, що ОСОБА_8 використовував у 2015 році своє факсиміле, з пошкодженою літерою Н. Але потім уже були поставлені факсиміле не пошкоджені, тобто уже свідку було зрозуміло, що це було зроблено не ОСОБА_8 . Вона не чула про наявність факсиміле обвинуваченого, котре виготовлено іншими особами. Однак всі про це знали в офісі. Утім сам ОСОБА_8 про це не знав. Не чула щоб той заявляв про існування іншого факсиміле.

Також свідок дала невпевнені показання щодо виготовлення та підписання договорів оренди, їх розірвання та згодом укладання договорів суборенди.

Свідок ОСОБА_30 апеляційному суду пояснила, що не перечитували всі договори, адже Вільд Бертольд давав особисто конкретні договори, де було визначено орендна плата, соціальна сфера, звичайний пай, який відсоток, скільки треба платить офіційно чи в конверті. Наведене вона знала, все інше їй давали і казали підписувати. Вона складала проєкти договорів оренди, суборенда земельних ділянок ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.» та їх розірвання. Вона підписувала ці договори за дорученням ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.», директором яких був ОСОБА_11 . Далі ці договори на реєстрацію здавав ОСОБА_39 . Договори вона віддавала після свого підпису ОСОБА_40 та ОСОБА_18 , котрі здійснювали подальші дії, пов`язані з договорами. З іншої сторони ці договори підписували власники земельних ділянок. Їй вже привозили від людей підписані договори, а вона вслід від імені директора підписувала. Надані їй договори були підписані особою в трьох екземплярах, вона їх перевірив, підписувала та віддавала ОСОБА_40 чи ОСОБА_18 . Згодом ці особи повертали їй договори після їхньої реєстрації. Відтак, вона у свою чергу, віддавала особі один екземпляр, другий залишався у фірмі. Де ставилось факсиміле підпису ОСОБА_8 на цих договорах пояснити не змогла. Його факсиміле ставилось на інших договорах. ОСОБА_14 стороною договорів суборенди не був. Коли їй приносили договори там вже стояло факсиміле ОСОБА_8 .

Наведені показання свідка не спростовують обвинувачення та не свідчать, що дії по складанню підроблених 159 угод від 13.11.2018 про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених у 2016 році між ТОВ «Вікторія.» та ТОВ «Вікторія» за реквізитами, вказані у вироку суду, ним не здійснювались.

Також винуватість ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження судом першої інстанції.

Даними письмової заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.10.2018 директора ТОВ «Вікторія» ОСОБА_33 , котрий повідомив правоохоронні органі про незаконні дії ОСОБА_8 щодо продажу 24.09.2018 частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» ОСОБА_14 у розмірі 100 % (а.с.37-39 Т.7). Даними заяви про вчинення злочину від 25.03.2019 від директора іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» ОСОБА_18 щодо незаконних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_14 щодо відчуження ТОВ «Вікторія.» (а.с.36-39 Т.10). Даними заяви про вчинення злочину від 18.03.2019 від директора іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» ОСОБА_18 щодо незаконних дій ОСОБА_8 , і ОСОБА_14 з приводу розірвання договорів суборенди земельних ділянок і укладання щодо цих земельних ділянок інших договорів суборенди (а.с.196-199 Т.10).

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2018, яким у Центрі надання адміністративних послуг в м. Монастирище вилучено копію матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Вікторія» на 267 сторінках (а.с.108-109 Т.7).

Попри позицію сторони захисту, апеляційним судом встановлено, що вказані дії здійснені співробітником оперативного підрозділу на підставі доручення слідчого (т. 7 а.с. 104, 105), що узгоджується з положеннями ст. 41 КПК.

Даними статуту ТОВ «Вікторія», в якому зазначені його власники, органи управління та контролю Товариства, зокрема, повноваження зборів учасників Товариства, котрі є вищим органом його управління, директора тощо (а.с.110-115 Т.7).

Даними протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Вікторія» №05/06 від 05.06.2012, згідно з яким ОСОБА_8 було призначено на посаду директора товариства (а.с.116-118 Т.7).

Даними протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Вікторія» №07/04 від 07.04.2013, відповідно до якого було змінено юридичну адресу товариства, перерозподілено частки у статутному капіталі товариства, затверджено новий статут товариства, прийнято рішення про утворення ТОВ «Вікторія.» та передати останньому статутний капітал в розмірі 2029800,00грн. (а.с.120-125 Т.7).

Даними статуту ТОВ «Вікторія» в новій редакції від 12.04.2013 (а.с.126-133 Т.7), якими внесені, зокрема, зміни учасників Товариства (а.с.126-133 Т.7)

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.10.2018, відповідно до якого з Монастирищенської РДА вилучені матеріали реєстраційної справи ТОВ «Вікторія.» (а.с.135-138 Т.7).

У відповідності до змісту рішення учасника ТОВ «Вікторія.» №1/09 від 24.09.2018 в с.Зюбриха, вул.Центральна, 1 Монастирищенського району Черкаської області були проведені загальні збори про зміну учасників ТОВ «Вікторія.». На зборах був присутній одноосібний учасник (100%) ТОВ «Вікторія» в особі директора ОСОБА_8 , а також був запрошений ОСОБА_14 . На цих зборах було вирішено: 1) дозволити продаж частки учасника ТОВ «Вікторія.» у розмірі 100% статутного капіталу фізичній особі ОСОБА_14 , 2) змінити склад учасників ТОВ «Вікторія.» на наступний: ТОВ «Вікторія» виходить із складу учасників ТОВ «Вікторія.», а ОСОБА_14 входить до складу учасників ТОВ «Вікторія.» з частою володіння 100% статутного капіталу (а.с.152 Т.7).

Згідно з рішенням господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 по справі №925/1147/18, було визнано недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ «Вікторія.» №1/09 від 24.09.2018, підписане директором ТОВ «Вікторія» ОСОБА_8 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» , укладений 24.09.2018 між ТОВ «Вікторія» в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Визнано недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ «Вікторія.» №2/09 від 24.09.2018, підписане ОСОБА_14 . Визнано протиправним і скасовано рішення і запис державного реєстратора Маньківської РДА від 24.09.2018 щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Вікторія.» (а.с.207-219 Т.1).

Це рішення суду першої інстанції постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 і постановою Верховного Суду від 30.04.2020 залишено без змін (а.с.205-206 Т.1; а.с.10-33 Т.8, а.с.1-28 Т.12).

Ще у відповідності до ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.08.2021р. у справі №925/1147/18 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. у справі №925/1147/18, було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_14 про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 за нововиявленими обставинами (а.с.1-13 Т.20).

З огляду на приписи ст. 90 КПК вказані судові рішення судів господарської юрисдикції не мають преюдиціального значення в кримінальному провадженні, оскільки наведеними судовими рішеннями не було встановлено порушень прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вказаними рішення судів встановлено перевищення повноважень ОСОБА_8 , як директора ТОВ «Вікторія» при прийняті одноособово рішення про відчуження частки цього Товариства, корпоративних прав власника (учасника товариства), котрим обвинувачений не являвся. Окрім того судами господарської юрисдикції встановлено порушення цивільного законодавства при здійснення купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.».

Разом з тим апеляційний суд не може ігнорувати такі рішення щодо визнання недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ «Вікторія.» №1/09 від 24.09.2018, підписаного директором ТОВ «Вікторія» ОСОБА_8 ; визнання недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.», укладеного 24.09.2018 між ТОВ «Вікторія» в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ; визнання недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ «Вікторія.» №2/09 від 24.09.2018, підписаного ОСОБА_14 ; визнання протиправним і скасування рішення і запис державного реєстратора Маньківської РДА від 24.09.2018 щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Вікторія.» (а.с.207-219 Т.1).

Всупереч доводам сторони захисту, спосіб, за який копії наведених судових рішень були виготовлені стороною захисту та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, не впливають на їхній зміст. У той же час захистом не оспорювалось наявність таких рішень, ба більше вони покликались на деякі з них в обґрунтування своєї позиції.

Загалом долучення стороною обвинувачення низки не оригіналу документу, а їх дублікату, не тягне безумовну підстав для визнання таких документів недопустимим доказом.

Враховуючи, що під документом як джерелом доказів законодавець розуміє спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить, в тому числі, зафіксовані за допомогою письмових знаків відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вичерпного переліку матеріалів, котрі є документами. Отже сторони кримінального провадження мають можливості надати суду дублікат документу, що за певних обставин, визначених ст. 99 КПК, судом може визнаватися як оригінал документу.

У цьому кримінальному проваджені апеляційним судом не встановлено підстав для визнання документів недопустимими доказами, через їх подання не у оригіналі.

Згідно з статутом ТОВ «Вікторія.» від 24.09.2018 були внесені змін щодо нового засновника товариства ОСОБА_14 ( (а.с.153-166 Т.7).

Водночас, як було вже зазначено судами господарської юрисдикції державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ «Вікторія.» була визнана протиправною та скасована.

З квитанцій від 24.09.2018 випливає, що ОСОБА_14 була здійснення оплата адміністративного збору за проведення державної реєстрації документів (а.с.168 Т.7).

У відповідності до акту приймання-передачі від 24.09.2018 ТОВ «Вікторія» в особі директора ОСОБА_8 передало ОСОБА_14 частку у розмірі 100 % статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» у розмірі 2029800,00 грн., підписаного ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (а.с.169 Т.7).

Згідно з описом документів за підписом ОСОБА_14 держреєстратору ОСОБА_12 надані реєстраційна картка на внесення змін до відомостей про юридичну особу та рішення уповноваженого органу управління про зміну керівника для проведення реєстраційної дії 24.09.2018 (а.с.170 Т.7).

Щодо наданого стороною захисту протоколу №07/04/1 від 07.04.2013 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Вікторія», що поданий стороною захисту, то наявність такого протоколу, складеного за невстановлених обставин не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості обвинуваченого у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень.

З цього приводу апеляційний суд відзначає, що не дивлячись про повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_14 08.08.2019 за ч. 3 ст. 206-2 КК, подання у 2019 році ТОВ «Вікторія» цивільного позову до ТОВ «Вікторія.» і ОСОБА_14 про наявність цього протоколу сторона захисту заявила лише у 2021 році.

Водночас учасники ТОВ «Вікторія» оспорювали проведення позачергових загальних зборів цього Товариства 07.04.2013 і прийняття ними рішення про відчуження належної ним частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» у розмірі 100 %, та їхньої присутності на цих зборах.

Щодо цього слід зважити на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2022 у справі №925/1029/21 про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Вікторія», оформлених протоколом №07/04/1 від 07.04.2013 (а.с.14-29 Т.20).

Також є слушними зауваження представника потерпілого, котрий оспорював проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Вікторія», зазначаючи, про недостовірність відомостей у цьому протоколі щодо паспортних даних ОСОБА_26 , розміру частки, яка йому належить, паспортних даних ОСОБА_41 , розміру частки, яка йому належить. Ще було відзначено про неналежного повідомлення всіх учасників на скликання позачергових зборів, які нібито відбулись через одну годину після основних зборів; шаблон протоколу позачергових зборів, який не був зареєстрований відповідно до законодавства та Статуту Товариства, є нетиповим та суттєво відрізняється від шаблону основного протоколу.

Встановлення справжності підпису ОСОБА_26 і ОСОБА_42 на протоколі №07/04/1 від 07.04.2013 висновком експерта від 18.03.2021 №СЕ-19-21/8025-ПЧ (а.с.149-159 Т.19) не спростовує наведених висновків апеляційного суду.

З наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2020 №651/5 вбачається, що було частково задоволено скаргу іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» від 09.09.2019, та скасовано ряд рішень, що прийняті державним реєстратором ОСОБА_43 з приводу державної реєстрації припинення суборенди. Міністерством юстиції України при скасуванню цих рішень було встановлено, що до заяв іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ТОВ «Вікторія.», представниками яких були ОСОБА_8 і ОСОБА_14 відповідно, не були надані установчі документів, що визначають обсяг цивільної правоздатності та дієздатності вказаних товариств (а.с.34-40 Т.8).

Як випливає з протоколу №3 позачергових зборів учасників ТОВ «Вікторія» від 09.10.2018, учасники ОСОБА_16 , ОСОБА_44 , ОСОБА_17 вирішили звільнити директора ТОВ «Вікторія» ОСОБА_8 у зв`язку з втратою довіри з 09.10.2018, призначити ОСОБА_33 новим директором товариства (а.с.60-63 Т.8).

Наказом ТОВ «Вікторія» від 10.10.2018 №16-к було звільнення ОСОБА_8 з посади директора Товариства (а.с.64 Т.8);

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.04.2019, згідно з яким отримано інформацію з ПрАТ «Киїстар» на СD-R диску щодо телефонних розмов ОСОБА_8 , ОСОБА_14 (а.с.86-87 Т.8).

Наведені дії оперативного співробітника здійснені на підставі дорученням слідчого, що відповідає точному змісту ст. 41 КПК (а.с. 82 Т. 8).

Даними протоколу огляду предметів від 05.06.2019 з додатком до нього, згідно яких оглянуто оптичний носій інформації СD-R диск з ПрАТ «Киїстар». Встановлено, що мобільний термінал за № (знаходився у користуванні ОСОБА_14 ) до 11-34год. 24.09.2018 перебуває в зоні дії в м.Черкаси, після чого почав рухатись у напрямку смт.Маньківка Черкаської області, куди прибув о 14-05год., де перебував до 16-34год. Після чого почав рух до м.Києва через Жашківський. Білоцерківський, Васильківський райони (а.с.91-102 Т.8).

Даними звіту про оцінку майна с/г техніки від 24.04.2019, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Оцінка та консалтинг», де зазначена вартість кожної одиниці техніки ТОВ «Вікторія» (а.с.3-125 Т.9).

Даними звіту аудитора ТОВ АФ «Інформ-Дельта-Аудит» ОСОБА_45 щодо аудиту окремих питань діяльності ТОВ «Вікторія» за період з 01.09.2018 по 02.04.2019, де вказано про те що, внаслідок укладення між ТОВ «Вікторія» (продавець) в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_14 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» від 24.09.2018 нанесено шкоду ТОВ «Вікторія» в сумі 2029800,00грн. (а.с.126-133, 134-309 Т.9).

Притягнення ТОВ «Аудиторська фірма «Інформ-Дельта-Аудит» до професійної відповідальності та застосовано до цього Товариства дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, у зв`язку з тим, що звіт аудитора ТОВ АФ «Інформ-Дельта-Аудит» ОСОБА_45 не відповідає Міжнародним стандартам супутніх послуг 4400, не свідчить про недостовірність чи неправильність висновків вказаного звіту аудитора ОСОБА_45 (а.с.200-202 Т.19). Щодо цього судом першої інстанції прийнятно вказано, що рішення Аудиторської палати України від 28.10.2021 №71/10 не підтверджує та не спростовує фактичні обставини справи, що встановлені судом, не спростовують висновків аудиту.

Окрім того, згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 12.07.2019 №СЕ2019/125 судового експерта ОСОБА_46 встановлено, що висновки, зазначені у звіті незалежного аудитора ТОВ АФ «Інформ-Дельта-Аудит» «Щодо аудиту окремих питань ТОВ «Вікторія» за період з 01.09.2018 по 02.04.2019» в частині нанесення ТОВ «Вікторія» шкоди в сумі 2029800,00грн. внаслідок укладення ТОВ «Вікторія» із ОСОБА_14 договору від 24.09.2018 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.», документально підтверджуються (а.с.109-146 Т.10).

Колегія суддів вважає, що висновки зазначеної експертизи відповідає вимогам статей 101 та 102 КПК, оскільки вони містять докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені перед ним на підставі наданих йому матеріалів.

Водночас апеляційний суд враховує, що сторона захисту, поставивши під сумнів вказаний висновок судово-економічної експертизи, не навела належного мотивування, внаслідок чого не погоджується з ним.

Судом першої інстанції не встановлено підстав, з чим погоджується апеляційний суд, вважати висновок експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Попри позицію сторони захисту, не надання експерту за її клопотанням документів ТОВ «Вікторія.» не перешкодило їй прийти до висновку про нанесення ТОВ «Вікторія» шкоди в сумі 2029800,00грн. внаслідок укладення ТОВ «Вікторія» із ОСОБА_14 договору від 24.09.2018 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.».

Саме в цій сумі була заподіяна матеріальної шкоди, яка, згідно з приміткою до ст. 206-2 КК, вважається великою, що більше цим у п`ятсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Отже висновок суду першої інстанції при вирішенні питання про розмір завданої майнової шкоди потерпілим і ТОВ «Вікторія» по даному кримінальному провадженню є правильним. Апеляційний суд погоджується, що документально підтверджена суму збитків в розмірі 2 029800,00 гривень, що становить частку в розмірі 100 % у статутного капіталу ТОВ «Вікторія.», яка була незаконно відчужена згідно з Договором купівлі-продажу від 24.09.2018.

Разом з тим суд першої інстанції критично оцінив висновок експерта ОСОБА_15 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29.06.2021 №001-ГІВ/21, що наданий до суду стороною захисту (а.с.218-226 Т.17; а.с.160-170 Т.19).

Апеляційний суд не погоджується з позицією суду першої інстанції, як на підставу для визнання висновку цією експертизи недопустимим чи неналежним доказом, з приводу порушення порядку її призначення, як про це вказав суд, без участі сторони обвинувачення та потерпілих, в позасудовому порядку.

Щодо цього слід відзначити, що положення ст. 243 КПК визначають права сторони захисту самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Також експерт ОСОБА_15 попереджалась про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК. У даному випадку не порушено положень п. 12 ст. 290 КПК в аспекті не можливості допустити відомості, що містяться в них, як докази, у разі не відкриття стороні кримінального провадження матеріалів відповідно до положень цієї статті. Стороні обвинувачення ці додаткові матеріалів, отримані під час судового розгляду, були відкритті та було надано достатньо часу та можливості подати заперечення щодо фактичних даних цього доказу.

Водночас апеляційний суд відзначає, що умовиводи цього експерта про не підтвердження документально та нормативно висновків звіту незалежного аудитора ТОВ АФ «Інформ-Дельта-Аудит» в частині нанесення ТОВ «Вікторія» шкоди в сумі 2029800,00грн. внаслідок укладення ТОВ «Вікторія» із ОСОБА_14 договору від 24.09.2018 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» є невмотивованим.

Ці висновки експерта ОСОБА_15 по`вязані з відсутність у наданих їй первинних документації, фінансової звітності ТОВ «Вікторія.» у період з 07.04.2013 по 25.09.2018, серед іншого, щодо відсутності показника фінансової інвестиції у складі активів, як частини ТОВ «Вікторія» у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.»

Разом з тим, експерт не встановила: відсутності ТОВ «Вікторія» у статутному капіталі ТОВ «Вікторія.» і отримання ТОВ «Вікторія» 2029800,00грн. за продаж корпоративних прав.

Водночас суд першої інстанції слушно звернув увагу, що експерт ОСОБА_15 , не підтвердивши висновки звіту аудитора, не змогла відповісти на поставлення їй питання про суму збитків, нанесених ТОВ «Вікторія» та її учасникам (засновникам) внаслідок реалізації корпоративних прав за договором від 24.09.2018, як про це вказав експерт, через ненадання їй на дослідження первинної документації, фінансових звітів ТОВ «Вікторія.» та ТОВ «Вікторія».

З колективного звернення власників земельних часток (паїв) села Княжики Монастирищенського району Черкаської області, що передані в користування іноземному підприємству «Агро-Вільд Україна». Випливає, що ці власники не давали згоду на дострокове розірвання договорів оренди, в результаті чого, всупереч їх волі, земельні ділянки перейшли в користування ТОВ «Агро-Індастрі Трейд». Вказують на шахрайські дії та сфабриковані документи. Бажають в подальшому співпрацювати із підприємством «Агро-Вільд Україна» (а.с.20-25 Т.11).

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2019 з описом підтверджується вилучення копії документів щодо реєстрації приватним нотаріусом ОСОБА_13 угод про розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.» у листопаді грудні 2018 року (а.с.36-38 Т.11).

Даними протоколу огляду предметів від 08.04.2019 засвідчується здійснення огляду слідчим оптичного носія інформації DVD-R, на якому містяться в електронному вигляді скановані копії 159 угод про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених у 2016 році між ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.» (а.с.45-51 Т.11).

Даними сканованих копій 159 угод в електронній формі про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених у 2016 році між ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.» в електронному вигляді, що містяться на оптичному носії інформації DVD-R.

Суд першої інстанції, дослідивши їх встановив, що на них міститься підпис ОСОБА_8 , проставлений за допомогою факсиміле (а.с.54 Т.11).

Щодо цього апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції щодо критичної оцінки показання ОСОБА_8 стосовно оспорювання використання ним його факсимільної печатки на вказаних 159 угодах про розірвання договорів суборенди. Суд першої інстанції правильно керувався загальними положеннями цивільного законодавства та судовою практикою щодо можливості використання факсиміле та відповідальності за його використання (ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України). Суд першої інстанції констатував, що використовувати факсиміле має право лише та особа, підпис якої відтворюється за допомогою факсиміле, тобто лише власник підпису може використовувати замість ручки факсимільну печатку (кліше). Надання окремим працівникам повноважень на використання факсиміле іншої особи є неправомірним. Також суд аргументовано зауважив про відсутність заяв ОСОБА_8 до правоохоронні органи про неправомірність використання його факсиміле іншими особами, викрадення його факсиміле тощо. Також в матеріалах кримінального провадження не має будь-яких даних про виготовлення підробленого факсиміле, як про це допустила свідок ОСОБА_47 .

Даними заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельних ділянок, із зазначенням кадастрового номеру кожної земельної ділянки, що підписані і подані ОСОБА_14 до приватного нотаріуса ОСОБА_13 (а.с.102-247 Т.12);

Даними довідки ТОВ «Вікторія» від 16.10.2018, згідно з якої цьому товариству грошові кошти в сумі 2029800 грн. або інші суми на виконання договору купівлі-продажу частки на рахунки не надходили (а.с.228 Т.17).

Заразом апеляційний суд враховує, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч.ч. 2 та 4 ст. 17 КПК, які передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним в його вчиненні.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Апеляційний суд в цілому погоджується з оцінкою доказів, зібраних у цьому кримінальному провадженні, що здійснено за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. Отже висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і кваліфікація його дії за ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК є правильним.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо оспорювання доведеності вини та необхідність скасування обвинувального вироку та закриття провадження за доведеністю винуватості особи, є обґрунтованими.

Разом з тим доводи обвинуваченого, викладені в його апеляційній скарзі, про наявність приводу для закриття провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК є слушними.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Також ця стаття (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії) визначала, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Окрім того, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК дає підстави стверджувати, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.

Разом з цим, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема обвинувального акта.

Статтею 283 КПК встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Частина 7 статті 216 КПК формулює, що днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або з вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 лютого 2021 (справа № 344/6630/17).

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 (справа №711/3111/19), вказано, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Також Верховний Суд зазначив, що з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення за наявності вищевказаних порушень має бути скасовано, а провадження у кримінальній справі закрито.

Повертаючись до обставин цього кримінального провадження апеляційний зауважує, що кримінальне провадження № 0000227 від 08.08.2019, на підставі постанови прокурора відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 08.08.2019, було виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0000233 від 18.10.2018.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, з якого було виділено матеріали, 20.05.2019 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК.

Таким чином, згідно з ч. 1 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців, тобто до 18.06.2019.

З огляду на те, що у вказаний строк органом досудового розслідування не вчинив усі слідчі та процесуальні дії, на підставі постанови керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_48 від 18.06.2019, строк було продовжено до трьох місяців, тобто до 18.07.2019.

Разом з тим, 17.07.2019 слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси постановив ухвалу, якою було продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000233 від 18.10.2019 за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4 ст. 358 КК та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК, до чотирьох місяців, тобто до 18.08.2019.

За десять днів до завершення вказаного строку досудового розслідування, а саме 08.08.2019 прокурором складено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 .

Таким чином, після виділення матеріалів кримінального провадження, які були зареєстровані в ЄРДР за № 0000227, строк досудового розслідування становив до 18.08.2018.

З огляду на те, що 08.08.2019 слідчий виносить постанову про зупинення досудового розслідування, у зв`язку із розшуком ОСОБА_8 , строк досудового розслідування був зупинений за десять днів до його закінчення.

16.10.2019 на підставі постанови слідчого досудове розслідування було відновлено, а тому строк досудового розслідування розпочався відраховуватись з вказаної дати та вже становив до 26.10.2019 року.

18.10.2019, за вісім днів до закінчення строку, слідчим повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та згідно з ч. 3 ст. 219 КПК розпочався строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який не включався у загальні строки.

За результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороною захисту було складено відповідні протоколи від 06.11.2019 та 28.11.2019, підписаний захисником ОСОБА_49 і підозрюваним ОСОБА_8 .

Таким чином, складання слідчим протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28.11.2019 та підписання його підозрюваним ОСОБА_8 , засвідчує факт завершення процесуальної дії, передбаченої ст.290 КПК України, а саме - відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.

У подальшому сторона захисту не знайомилась з матеріалами справи та відповідні протоколи за їхньої участі в порядку виконання положень ст. 290 КПК не складались.

Таким чином, оскільки сторона захисту в порядку ст. 290 КПК України ознайомилась з матеріалами досудового розслідування, строк досудового розслідування продовжує відраховуватись саме з наступного дня після складання останнього протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та закінчується 06.12.2019.

Водночас, як слідує з ухвал суду першої інстанції в цьому кримінальному проваджені від 23.06.2020 і 11.11.2021 з матеріалами кримінального провадження продовжували знайомитися потерпілі та їхні представники, що відображено у протоколах про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 11.11.2019 представників потерпілих ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , заяв потерпілих та їхнього представника ОСОБА_51 від 14.02.2020 про їх не бажання знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, за сталою судовою практикою у цьому кримінальному проваджені потерпілий не є стороною кримінального провадження, на яку поширюються положення ч. 5 ст. 219 КПК України і строк ознайомлення потерпілого (його представника) з матеріалами кримінального включається у строк досудового розслідування (постанови Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 401/1133/20; від 26.10.2022 у справі № 401/217/20).

Враховуючи викладене, 29.11.2019 перебіг строків досудового розслідування відновився і слідство мало бути закінчено, а обвинувальний акт - скеровано до суду протягом 8 днів, включаючи 29.11.2019, тобто до 06.12.2019 включно.

Разом з тим обвинувальний акт в цьому кримінальному проваджені до суду першої інстанції направлено 19.02.2020, цебто поза строком досудового розслідування.

ОСОБА_8 визнано винувати у вчиненні тяжкого та двох нетяжких злочинів об`єктом яких не є життя та здоров`я особи, цебто щодо яких можливо прийняти рішення про закриття кримінального провадження з огляду на п.10 ч.1 ст.284 КПК.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставив питання про скасування вироку, а також в порядку ч. 2 ст. 392 КПК ухвали суду першої інстанції від 11.11.2021 про відмову у закриття провадження, яка окремому оскарженню до ухвалення обвинувального вироку не підлягала.

За таких обставин, суд першої інстанції не правильно встановив, коли саме закінчився строк досудового розслідування чи є підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищевказане, з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, вирок та ухвала суду першої інстанції від 11.11.2021 в частині відмови у закриття провадження за наявності вищевказаних порушень мають бути скасовані, а кримінальне провадження - закрито.

Внаслідок закриття кримінального провадження судові витрати необхідно покласти на державу. Доля речових доказів варто вирішити згідно з ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст.. 404, 407, п.1 ч.2 ст. 412, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження скасувати.

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 червня 2020 року скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 206-2, ч.3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 20017,50 грн. залишити за рахунок держави.

Речові докази:

1) розкладач міндобрив Amazonen; буряковий комбайн РОРА Еuro Tiger; пристрій для розприскування речовин 5200; трактор колісний Джон Дір 7810; комбайн Джон Дір 2266У зернозбиральний; трактор колісний Джон Дір 8200; сівалка бурякова Kleine Unicorn 2; завантажувач зерна ЗС-30М; культиватор Kockerling Typ SG 13/2; трактор Бєларусь-1025; розкидач мінеральних добрив Amazone Zau 1501; комбайн зернозбиральний DOHN DEERE 2266Е; сівалка С3-3,6 А-1; сівалка С3-3,6-2; зерноочисна машина БЦ-25; преспідбирач Gallignani GA 12L; дискова борона Carrier CR 650; сівалка з точним приводом Horsch; плуг 3-х корпусний з предплужником; каток польовий; сівалка зернова Amazone Cirrus 6001; жатка зернова Джон Дір 820; жатка ріпак Цюрн Профі 800, що знаходиться на зберіганні у ТОВ «Вікторія.» - залишити ТОВ «Вікторія.» за належністю, знявши арешт з указаного майна;

2) диск CD-R з інформацією з ПрАТ «Київстар», що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на корпоративні права ТОВ «Вікторія.» , що накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 жовтня 2018 року.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4