Справа № 286/1569/25
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Чернігівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодноразово судимого, судимість не погашена і не знята в законному порядку судимість, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 26 жовтня 2023 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.02.2025, звільнившись з місця позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2025 умовно-достроково на 6 місяців 20 днів, 21.03.2025 притягнутий до кримінальної відповідальності слідчим відділенням відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.369, ч.1 ст.263 КК України, та будучи не засудженим за них, маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив повторне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 14.04.2025 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 під час дії по всій території України особливого правового режиму воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 та затверджений Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. строком на 30 діб, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 №4220-IX, яким правовий режим воєнного стану продовжено з 05 год. 30 хв. 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, повторно, поєднаного з проникненням у сховище, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, відкрив хвіртку, яка була відчинена, та проник на територію подвір`я зазначеного домоволодіння.

Перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_4 пройшов до виявлених ним велосипедів, що стояли біля паркану, та таємно викрав велосипед марки «VERTICAL» вартістю 2866,67 грн., який належить ОСОБА_6 , якого, тримаючи за кермо, викотив через відчинену ним хвіртку за межі подвір`я та домоволодіння в цілому, після чого поїхав на ньому до місця свого проживання, а в послідуючому розпорядився ним (велосипедом) на власний розсуд.

15.04.2025 близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_4 в продовження свого злочинного наміру, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повернувся до домоволодіння, яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та через відкриту ним хвіртку проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння, після чого пройшов в напрямку житлового будинку, де таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «AIST» вартістю 1976,31 грн., який стояв біля дерев`яної огорожі. В подальшому, ОСОБА_4 , тримаючи велосипед марки «AIST» за кермо, викотив його через відчинену хвіртку за межі подвір`я домоволодіння та розпорядився ним (велосипедом) на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4842,98 грн..

Своїми умисними діями, вираженими в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 16 квітня 2024 року близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , під час дії по всій території України особливого правового режиму воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та затверджений Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. строком на 30 діб, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 №4220-IX, яким правовий режим воєнного стану продовжено з 05 год. 30 хв. 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, з корисливих спонукань, повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, переліз через дерев`яний паркан та проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння ОСОБА_4 , підійшов до вікна житлового будинку та рукою розбив скло віконної рами і через утворений отвір проник до приміщення вказаного житлового будинку.

Перебуваючи у вищезазначеному будинку, ОСОБА_4 в кімнаті виявив та таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: цифровий тюнер «Sky prime H T2» вартістю 301,06 грн., мережевий фільтр (подовжувач) «GEMBRID» вартістю 164,26 грн., бензопилу «MEGA VS 2545», вартістю 2476,00 грн., бензокосу «Протон БТ 2500» вартістю 1903,20 грн..

В подальшому, ОСОБА_4 через раніше утворений отвір у вікні разом з викраденим покинув житловий будинок та територію домоволодіння в цілому, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_8 майно, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 4844,52 грн.

Своїми умисними діями, вираженими в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищевикладене, 30 квітня 2025 року, ОСОБА_4 досудовим слідством було повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч.4 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Під час допиту в якості підозрюваного підозрюваний ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та дав покази, які в повній мірі викривають його вину в скоєному кримінальному правопорушенні.

Винуватість ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами оглядів місця події, показаннями свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий, останній раз 26 жовтня 2023 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.02.2025 року звільнився з місця позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2025 умовно-достроково на 06 місяців 20 днів, 21.03.2025 притягнутий до кримінальної відповідальності слідчим відділенням відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст.369 та ч.1 ст. 263 КК України та будучи не засудженим за них, маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив повторні кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування в діях підозрюваного ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що останній, зважаючи на те, що вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, змушувати їх відмовитись від дачі показань чи змінити їх, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що тяжкі кримінальні правопорушення було вчинено в умовах воєнного стану, що свідчить про обгрунтованість вищезазначених аргументів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний свою вину в судовому засіданні визнав повністю. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Вислухавши пояснення та думки учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК).

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

30.04.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у сховище та житло, вчинених в умовах воєнного стану, тобто в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на даній стадії не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин"(рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

На думку слідчого судді, відомості, наведені в клопотанні, а також матеріали, долучені до клопотання, можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, а також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та відмічає, що хоча він і має постійне місце проживання, однак не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, раніше неодноразово судимий, останній раз 26 жовтня 2023 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.02.2025 звільнився з місця позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2025 умовно-достроково на 6 місяців 20 днів, 21.03.2025 притягнутий до кримінальної відповідальності слідчим відділенням відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 , ч.1 ст.369 та ч.1 ст. 263 ч.1 КК України та будучи не засудженим за них, маючи не погашену та зняту в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив повторні кримінальні правопорушення.

Таким чином, за встановлених обставин, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та доведеність того, що до ОСОБА_4 на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати саме виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Частиною 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн..

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому обвинувачується підозрювана особа, а також його майновий та сімейний стан, дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і визначає заставу в розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн..

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 181,183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 28 червня 2025 року.

Визначити заставу у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.

У разі внесення застави підозрювана особа звільняється з-під варти і на неї покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1