Справа № 629/2908/25
Номер провадження 1-кп/629/212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0001249 від 17.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербуватівка Юр?ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

16.11.2024, приблизно о 09:20, ОСОБА_4 , рухаючись по центру автодороги Р-51 Мерефа - Лозова - Павлоград з м. Лозова Харківської області у напрямку перехрещення автодоріг сіл Нова Іванівка - Нестеліївка - Мальцівка Лозівського району Харківської області, зі швидкістю не менше 80 км/год, керував технічно несправним транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому, в порушення вимогам п. 31.4, п?п 31.4.5 а, г Правил дорожнього руху України, були встановлені на осі шини різних моделей з різним малюнком протектора та експлуатації шин заднього колеса із нерівномірно зношеним малюнком протектора із залишковою висотою від 0 мм до 1 мм.

При цьому, керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не вибрав безпечної швидкості руху, керованого ним транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 , проігнорував дорожній знак 1.1. «Небезпечний поворот праворуч», внаслідок чого, здійснюючи поворот праворуч по напрямку свого руху, не впорався з керуванням, та допустив перекидання вказаного транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тазу із закритими переломами обох лобкових та правої сідничної кістки та розрив лонного членування.

Потерпілою ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим. Претензій до ОСОБА_4 не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання потерпілої, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження відносно нього.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані прокурором документи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, виходячи зі змісту ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро каявся, вказав, що йому шкода.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання ніяк себе не зарекомендував, скарг від сусідів не надходило, до адміністративної відповідальності в межах поточного року не притягався, має на утриманні 2 дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Роз`яснюючи практику закриття кримінальних справ за нереабілітуючими обставинами, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 №12 вказав, що за наявності, передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Після роз`яснення судом обвинуваченому підстав, наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження кримінального провадження в загальному порядку, обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що підстави, наслідки та право йому зрозумілі, і він просить звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 46 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зважаючи на щире каяття, беручи до уваги надані потерпілим і обвинуваченим пояснення, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вказаний проступок з підстав, визначених у ст. 46 КК України.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

У справі наявні витрати на залучення експерта Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» на проведення судової автотехнічної експертизи (техстан) № 1328/1329 від 13.02.2025 року в сумі 14842,00 грн, на проведення судової автотехнічної експертизи (техстан) № 3783 від 20.03.2025 року в сумі 6785,28 грн.

ККС ВС в постанові від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 вказав, що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищесказане, витрати, понесені при проведенні в межах даного кримінального провадження експертиз, у розмірі 21 628, 08 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У справі наявні речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_4 , який було передано на зберігання обвинуваченому.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2024 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 було накладено арешт на майно, а саме на: автомобіль марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_4 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 284-288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання потерпілого- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0001249 від 17.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України - закрити.

Запобіжний захід до вступу ухвали в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» на проведення судової автотехнічної експертизи (техстан) № 1328/1329 від 13.02.2025 року в сумі 14842,00 грн, на проведення судової автотехнічної експертизи (техстан) № 3783 від 20.03.2025 року в сумі 6785,28 грн, які необхідно перерахувати на рахунок на рахунок UA0020573, отримувач ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Речові докази, а саме:

-автомобіль марки ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_4 - залишити власнику.

Долю речових доказів вирішити після набрання ухвалою законної сили.

Скасувати арешт, накладений 20.11.2024 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 на майно, а саме на: аавтомобіль марки ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_4 .

Копію ухвали надати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1