Провадження № 1-кс/643/4831/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000737, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000737 від 21.04.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з березня по вересень 2022 року (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не невстановлені) невстановлені на даний час особи незаконно заволоділи належними ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мобільними телефонами, які знаходились в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, вищевказані невстановлені особи із числа мешканців м. Ізюм Харківської області в період тимчасової окупації міста здійснили передачу вказаних матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території. Крім того, вказані особи в цей же період часу здійснювали господарську діяльність з продажу незаконно отриманих мобільних телефонів місцевим мешканцям м. Ізюм Харківської області.

Одночасно, під час досудового розслідування отримано ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів шляхом вилучення відповідних відомостей, що знаходяться у розпорядженні операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за ідентифікуючими ознаками ІМЕІ терміналів мобільного зв`язку, викрадених у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На адресу слідчого відділу УСБУ в Харківській області надійшло клопотання від представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо долучення до матеріалів кримінального провадження переліку викрадених мобільних телефонів з IMEI, які належать ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході ознайомлення з вказаними відомостями встановлено абонентів та факти використання терміналів мобільного зв`язку в м. Ізюм Харківської області. На виконання доручень слідчого СВ УСБУ в Харківській області оперативним підрозділом встановлено та допитано місцевих мешканців м. Ізюм Харківської області, які повідомили, що в період тимчасової окупації військовослужбовцями ЗС РФ м. Ізюм Харківської області влітку 2022 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) придбали мобільні телефони на ринку в м. Ізюм Харківської області у місцевого мешканця на ім`я ОСОБА_7 .

28.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 15.08.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки Samsung модель Galaxy A32,

IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , без сім картки, який належить ОСОБА_6 ;

2) грошові кошти в сумі 1421200 гривень, а саме: купюри по 1000 грн 1066 шт (1млн 66т грн), купюри по 500 грн 704 шт (352тис. грн), купюри по 200 грн 8 шт (1600 грн), купюри по 50 грн - 32 шт (1600 грн);

3) грошові кошти в сумі 20350 доларів США, а саме: купюри по 50 у.о. 7 шт (350 доларів США), купюри по 100 у.о. 200 шт (20000 доларів США);

4) грошові кошти в сумі 4050 Євро, а саме: купюри по 100 євро - 18 шт (1800 євро), купюри по 50 євро 40 шт (2000 євро), купюри по 20 євро 7 шт (140 євро), купюри по 10 євро - 11шт (110 євро).

За таких підстав, вилучені під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання особи мобільний телефон та грошові кошти містять інформацію, яка має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, може мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

29.08.2025 постановою слідчого СВ УСБУ в Харківській області вказаний мобільний телефон та грошові кошти визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Для подальшого дослідження змісту зазначеного мобільного телефона та встановлення походження грошових коштів є необхідним проведення комплексу слідчих дій, у тому числі технічних заходів, що в свою чергу потребує певного періоду часу.

Прокурор зазначає, що на вказані предмети необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, надавши пояснення, тотожні викладеним у клопотанні, просив клопотання задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив долучити до матеріалів клопотання копії документів на підтвердження джерела походження коштів, про накладення арешту на які в судовому засіданні розглядається клопотання, а саме: виписок по рахунках за відповідні періоди, податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи - підприємця, договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості.

Захисник ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про долучення копій зазначених вище документів підтримали.

Прокурор заперечував проти долучення копій документів в частині, що не стосується особи ОСОБА_6 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 проти підтриманого прокурором клопотання сторони обвинувачення заперечив повністю. Просив врахувати, що на даний час у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо суми злочинно здобутих коштів. Звернув увагу, що постанова про визнання майна речовим доказом винесена в день подання клопотання про арешт майна до суду. Вважає, що майно, стосовно якого скеровано клопотання, не містить ознак, визначених ст. 98 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 доповнив позицію захисту, вказавши, що захист не погоджується з кваліфікацією кримінально-протиправних діянь, а відтак і підслідністю кримінального провадження. Звернув увагу, що на сьогоднішній день не є відомою сума шкоди, завданої в результаті кримінально-протиправних діянь. На думку адвоката у постанові про визнання речовими доказами не конкретизовано, яку слідову інформацію містить майно, про накладення арешту на яке подане клопотання. Просив відмовити у задоволені клопотання як необґрунтованого та такого, що не містить належних доказів.

На думку захисту, вбачається певний тиск на бізнес в умовах воєнного стану, що може негативно відобразитися на сплаті обов`язкових платежів та зборів до державного бюджету.

Власник майна ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав своїх захисників, проти задоволення клопотання заперечив. Просив врахувати, що серед грошових коштів, про арешт яких подане клопотання, знаходиться сума коштів у іноземній валюті, успадкованих його дружиною від своєї матері. Також зазначив, що кошти, які здобуті в результаті сімейного бізнесу із зятем, під час обшуку надав добровільно, відкривши сейф, а також добровільно надав свій мобільний термінал без встановлення паролю.

На запитання слідчого судді щодо підстав арешту телефону, прокурор пояснив, що на даний час є необхідність провести огляд телефону на предмет контактів та змісту спілкування власника телефону ОСОБА_6 за період з 03.2022 по 09.2022.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням про арешт майна, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Постановою старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_8 від 29.08.2025 вилучені речі, а саме: - мобільний телефон марки Samsung модель Galaxy A32, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , без сім картки, який належить ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 1421200 гривень, а саме: купюри по 1000 грн 1066 шт (1млн 66т грн), купюри по 500 грн 704 шт (352 тис. грн), купюри по 200 грн 8 шт (1600 грн), купюри по 50 грн - 32 шт (1600 грн); грошові кошти в сумі 20350 доларів США, а саме: купюри по 50 у.о. 7 шт (350 доларів США), купюри по 100 у.о. 200 шт (20000 доларів США); грошові кошти в сумі 4050 Євро, а саме: купюри по 100 євро - 18 шт (1800 євро), купюри по 50 євро 40 шт (2000 євро), купюри по 20 євро 7 шт (140 євро), купюри по 10 євро 11 шт (110 євро) - визнано речовим доказам.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду поштою 29.08.2025, тобто на наступний день після вилучення майна в ході проведення обшуку, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74, від 13.07.1979, в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Європейським судом з прав людини у справі "Смирнов проти України", заява № 36853/09, від 18.12.2018 було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У рішенні ЄСПЛ від 02.11.2006 у справі «Волохи проти України», заява N 23543/02, від 02.11.2006, серед іншого, Суд прийшов до висновку про те, що верховенство права між іншим (inter alia) передбачає, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження стороною обвинувачення не доведено, а стороною захисту спростовано, що майно, про накладення арешту на яке подано клопотання, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення не довела слідчому судді, що майно, про накладення арешту на яке подане клопотання, зберегло на собі сліди кримінально-протиправних дій або майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що майно було об`єктом кримінально протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.

У зв`язку з не доведенням необхідності арешту майна, зазначеного у клопотанні сторони обвинувачення, недоведеністю наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, водночас з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання шляхом накладення арешту на мобільний телефон для надання стороні обвинувачення одномісячного строку для проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, з метою залучення до матеріалів кримінального провадження, після чого зобов`язати слідчого та/або прокурора передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний вище спосіб відповідатиме належній правовій процедурі, загальним засадам кримінального провадження, та дасть змогу досягти виконання його завдань.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування частиною майна, котре було вилучено в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільним телефоном марки Samsung модель Galaxy A32, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , без сім картки, який належить ОСОБА_6 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

У задоволенні іншої частині клопотання - відмовити.

Майно, в арешті якого відмовлено, тобто:

- грошові кошти в сумі 1421200 гривень, а саме: купюри по 1000 грн - 1066 шт (1млн 66т грн), купюри по 500 грн - 704 шт (352 тис. грн), купюри по 200 грн - 8 шт (1600 грн), купюри по 50 грн - 32 шт (1600 грн); грошові кошти в сумі 20350 доларів США, а саме: купюри по 50 у.о. - 7 шт (350 доларів США), купюри по 100 у.о. - 200 шт (20000 доларів США); грошові кошти в сумі 4050 євро, а саме: купюри по 100 євро - 18 шт (1800 євро), купюри по 50 євро - 40 шт (2000 євро), купюри по 20 євро - 7 шт (140 євро), купюри по 10 євро 11 шт (110 євро) - негайно повернути особі, у якої його було вилучено.

Надати стороні обвинувачення строк для проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, з метою залучення до матеріалів кримінального провадження, а з 03.10.2025 - зобов`язати слідчого та/або прокурора передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрого попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 04.09.2025 о 14:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1