УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 947/10411/21

провадження № 51-3432ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката

ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня

2024 року та вирок Одеського апеляційного суду від 29 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Представник потерпілої звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій порушила питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, представник потерпілої, як убачається з касаційної скарги, оскаржує вироки судів першої та апеляційної інстанцій в частині цивільного позову, тоді як вироком Одеського апеляційного суду від 29 травня 2025 року вирок Малиновського районного суду

м. Одеси від 24 липня 2024 року в частині цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, а тому

з огляду на положення ст. 424 КПК вказані судові рішення у зазначеній частині оскарженню в касаційному порядку не підлягають, що залишилось поза увагою представника потерпілої.

Також, зважаючи на те, що вироком суду апеляційної інстанції вирок місцевого суду було скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, рішення суду першої інстанції не може бути переглянуте касаційним судом

у частині, яку апеляційний суд скасував.

Крім того, касаційна скарга представника потерпілої, як убачається з її змісту,

не містить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вироку апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Однак вимоги представника потерпілої до суду касаційної інстанції про призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції в частині вирішення цивільного позову

по суті після скасування вироків судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення цивільного позову не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК.

Також представником потерпілої залишено поза увагою неможливість оскарження вказаних судових рішень в касаційному порядку в частині вирішення цивільного позову з огляду на їх зміст.

Крім того, вищенаведені вимоги не узгоджуються із мотивувальною частиною скарги, в якій представник потерпілої порушує питання, в тому числі щодо призначеного покарання, а також з інших підстав, не пов`язаних з вирішенням цивільного позову, однак вимоги її стосуються лише цивільного позову.

Отже, представник потерпілої має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття

касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу представника потерпілої без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката

ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня

2024 року та вирок Одеського апеляційного суду від 29 травня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3