Справа № 216/3449/25
провадження 1-кс/216/1905/25
УХВАЛА

іменем України

29 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 01 липня 2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561, -

ВСТАНОВИЛА:

1. Процедура

1.1. До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу 22.07.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 01 липня 2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561.

2. Зміст поданої скарги та її обґрунтування

2.1. В обґрунтування вимог скарги захисником зазначено, що 26.02.2025 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Geely CK реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Слідчим відділом КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000561 від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України. 27.06.2025 ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про визнання її потерпілою, оскільки внаслідок ДТП їй було завдано тілесні ушкодження, а її автомобіль Geely CK реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження. Однак постановою від 01.07.2025 слідчим було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000561 від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України. Вважає, що постанова слідчого є незаконною та протиправною, у зв`язку із чим просить її скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення її у якості потерпілої.

3. Узагальнені позиції учасників судового провадження

3.1. У судовому засіданні Заявник скарги та його представник участі не брали, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник заявника надала суду заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, наполягала на задоволенні скарги.

3.2. Представник Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області в судовому засіданні участі не брав, заперечення на скаргу не надав.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 2 ст. 306 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності уповноваженого представника Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі наданих заявником матеріалів, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

При цьому, суд керувався положеннями статті 22 КПК України, згідно якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правилами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

4. Релевантне законодавство.

Згідно із ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1, 2 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Зазначена скарга подана належною особою.

4.2. Щодо строку звернення заявника зі скаргою до слідчого судді.

Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що про наявність постанови Заявнику і її представнику стало відомо 16.07.2025, а зі скаргою вони звернулись о суду 22.07.2025, скарга подана у строк визначений законом.

5. Встановлені судом обставини

5.1 26.02.2025 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Geely CK реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 .

Слідчим відділом КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000561 від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України.

27.06.2025 ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про визнання її потерпілою, оскільки внаслідок ДТП їй було завдано тілесні ушкодження, а її автомобіль Geely CK реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження.

Постановою від 01.07.2025 слідчим було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000561 від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України.

6. Мотиви і висновки суду

6.1. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч. 2, загибель кількох осіб ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Таким чином, диспозицією вказаної статті визначено чіткі ознаки вказаного складу злочину та наявність обов`язкової складової об`єктивної сторони спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Наявність у конструкції диспозиції словосполучення спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень однозначно вказує на ознаку за наявності якої особа може визнаватись потерпілим від вказаного злочину.

Інші особи, які зазнали шкоди в результаті події злочину не є особами, які є потерпілими від цього виду злочину, оскільки для надання їм такого статусу має існувати необхідна кваліфікуюча ознака спричинення їм середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Разом з цим, судом встановлено, що постановою слідчого від 09.06.2025 було призначено судово-медичну експертизу на вирішення якої було поставлено в тому числі питання про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_3 . Однак за повідомленням керівника експертної установи, якій було доручено проведення експертизи зазначену експертизу неможливо провести без огляду ОСОБА_3 , яка не з`явилась для його проведення.

Таким чином, в ході досудового слідства не було встановлено ступінь заподіяних ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, що виключає можливість визнати ОСОБА_3 особою із ознаками про які зазначено у диспозиції статті потерпілою.

Вказане у сукупності з вимогами ст. 55 КПК України, яка чітко відносить до поняття джерела заподіяння шкоди кримінальне правопорушення, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Вказана норма є загальною щодо визначення потерпілої особи у різних складах кримінальних правопорушень.

Стаття 286 КПК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху.

Основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до статті, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, відсутність якого унеможливлює кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 286 КК України.

Таким чином, стаття прямо вказує, що потерпілою може бути особа, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно тяжкі тілесні пошкодження, тілесні пошкодження середньої тяжкості або смерть.

Щодо інших осіб, які отримали внаслідок злочину майнову та/або моральну шкоду, але не є потерпілим, діючий КПК України передбачає процесуальний статус цивільного позивача, відповідно до положень ст. 61 КПК України.

6.2. Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою ОСОБА_3 у кримінальному проваджені 0000561 від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України є законною та обґрунтованою, а тому скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 КПК України, ст. 286 КК України слідча суддя,-

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 01 липня 2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1