Справа № 610/2813/25
Провадження № 1-кс/610/558/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна від 21.08.2025, а саме:

- садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м.;

- земельної ділянки кадастровий номер :15:001:0773, площею 0,0650 га, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , які на підставі договору купівлі-продажу № 183 від 09.04.2025 на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за таких обставин. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій протиправний та злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння бюджетними коштами шляхом обману, у період дії воєнного стану в Україні, отримав компенсацію у вигляді права на придбання житла з використанням житлового сертифікату за знищений об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 617 605,20 грн., яку в подальшому 09.04.2025 використав шляхом придбання садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0650 га, кадастровий номер :15:001:0773, з цільовим призначення для колективного садівництва, що розташована за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 65, (ОСТ "Дружба колективів" садівниче товариство "Золота долина", ділянка № 773) за рахунок наданої грошової допомоги, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, направленого на заволодіння коштами шляхом обману, чим спричинив матеріальну шкоду державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України у розмірі 617 604 грн, яка відповідно до примітки статті 185 КК України є великим розміром.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) на вказане майно доцільно накласти арешт з метою збереження, як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого.

Слідча ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання підтримала із наведених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, посилаючись на підстави, наведені його захисником у запереченнях на клопотання від 28.08.2025.

Обґрунтовуючи подані заперечення, захисник зазначила, що підозра, про яку повідомлено ОСОБА_4 є необґрунтованою, оскільки слідчим не надано жодного доказу на її обґрунтування. Крім того, захисник зазначила, що у матеріалах справи відсутній цивільний позов, який на майбутнє просить забезпечити слідчий, що не передбачено КПК України. До того ж на зазначене у клопотанні майно вже приватним нотаріусом накладено заборону на строк 5 років, що зазначено безпосередньо у договорі купівлі-продажу нерухомого майна.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов такого висновку.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 21.07.2025 з кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій протиправний та злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння бюджетними коштами шляхом обману, у період дії воєнного стану в Україні, отримав компенсацію у вигляді права на придбання житла з використанням житлового сертифікату за знищений об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 617 605,20 грн., яку в подальшому 09.04.2025 використав шляхом придбання садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0650 га, кадастровий номер :15:001:0773, з цільовим призначення для колективного садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ) за рахунок наданої грошової допомоги, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, направленого на заволодіння коштами шляхом обману, чим спричинив матеріальну шкоду Державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України у розмірі 617 604 грн, яка відповідно до примітки статті 185 КК України є великим розміром.

21.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Обґрунтування підозри вимагає існування фактів або інформації, що переконує об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити правопорушення, але не потребує "достатніх доказів" для доведення вини особи, які збираються пізніше в ході досудового розслідування для обвинувального акту.

Із огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується:

- даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.08.2025;

- витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, сформованим 25.12.2024;

- актом 109-14/б/НГ комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ від 07.02.2024 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом № 20 від 09.02.2024 засідання комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РВ проти України від 09.02.2024;

- рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РВ проти України № 392 від 09.02.2024;

- розрахунком розміру компенсації за знищений об`єкт, зробленим на підставі заяви ОСОБА_4 від 06.02.2024 № ЗВ-06.02.2024-82180, відповідно до якого розмір компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна приватний будинок за адресою: АДРЕСА_3 , становить 617 605,20 грн;

- розпорядженням Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 14.02.2024 № 597, яким затверджено рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РВ проти України № 392 від 09.02.2024 щодо надання ОСОБА_4 за заявою від 06.02.2024 компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна приватний будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 617 605,20 грн;

- висновком експерта № 10002/10003 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000606 від 12.05.2025, відповідно до якого об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , відноситься до категорії технічного стану "4" з оцінкою технічного стану "аварійний". Відсоток руйнування - 69,05%. Відновлення об`єкту нерухомого майна можливо шляхом здійснення капітального ремонту;

- висновком експертів від 11.07.2025 № КСЕ-19/121-25/15674 комплексної судової вибухо-технічної та будівельно-технічної експертизи, за результатами проведення якої встановлено, пошкодження об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , які зафіксовані в акті № 109-ж/б/НГ комісійного обстеження об`єкта, у звіті про результати технічного обстеження шифр № 0952/І-ТЗ, реєстраційний номер: ТО01:6767-9085-2858-7936, у висновку експерта № 10002/10003 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ від 07.02.2024 настали не в результаті обстрілу з невстановленого виду озброєння.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,0650 га, кадастровий номер :15:001:0773, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу № 183 від 09.04.2025 на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу (ч. 7 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Як убачається з матеріалів клопотання, інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням було завдано матеріальну шкоду державі Україна у розмірі 617 604 грн, що є співмірним з вартістю майна, про арешт якого слідчий звернувся з цим клопотанням до слідчого судді.

Тому зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у частинах 6, 7 ст. 170 КК України, його необхідно арештувати з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Заперечення захисника проти накладення арешту на майно через відсутність цивільного позову є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. А заходи забезпечення кримінального провадження можуть бути застосовані з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема на стадії досудового розслідування.

Доводи захисника щодо відсутності підстав для задоволення клопотання через те, що на вказане у клопотанні майно нотаріусом вже було накладено заборону, слідчий суддя вважає безпідставними, виходячи з такого. Як убачається з договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, укладеного та посвідченого приватним нотаріусом 09.04.2025, на вказане вище майно накладено лише заборону відчуження, при цьому власник не позбавлений права іншим чином розпорядитися майном (передати в заставу, іпотеку тощо), що у подальшому може ускладнити відшкодування шкоди.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Клопотання слідчого не містить будь-яких доводів, які б вказували на неможливість застосування найменш обтяжливого способу арешту майна та необхідність застосування саме заборони його розпорядження та відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема не застосування заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, може привести до його приховування, втрати, передачі майна.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), та накладення арешту на вказане майно не завдасть шкоди охоронюваним правам та інтересам особи, а лише забезпечить можливе відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на підставі договору купівлі-продажу № 183 від 09.04.2025 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 :

- садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,1 кв.м; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120;

- земельну ділянку, кадастровий номер :15:001:0773, площею 0,0650 га, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 02 вересня 2025 року о 12:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1