УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 302/553/24

провадження № 51 -2223 ска 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2025 року,

встановив:

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-7 ч. 1, 172-7 ч. 2 КУпАП за обставинами, які зазначені у протоколах від 22 квітня 2024 року за номерами 121, 122, 124, і накледено на нього стягнення із застосуванням положень ст. 36 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 5 100 гривень.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційну скаргуособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року залишено без задоволення, а постанову місцевого суду - без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вищевказаних постанов у касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, копії судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував,

що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ

до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення.

Статтею 294 частиною 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою,

яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання

про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після

її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (ст. 294 ч. 10 КУпАП України).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішень суду першої

та апеляційної інстанцій у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства,

що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, постанова Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2025 року та постанова місцевого суду не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Згідно з ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3