Справа № 344/9482/25
Провадження № 1-кс/344/4024/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ; підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000356, внесеного 27.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилалася на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 07.04.025, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел на зґвалтування своєї малолітньої сестри, з якою останній перебував з у сімейних відносинах.

В подальшому, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що всі інші члени сім`ї сплять, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, спрямованим на вступ у статеві зносини з малолітньою ОСОБА_6 , вчинив дії сексуального характеру відносно останньої.

27травня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, освіта середня спеціальна, не судимий, затриманий у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 152 КК України.

ОСОБА_4 28.05.2025повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України.

Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинене проти життя та здоров`я особи та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років.

Причетність до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду предмета (мобільного телефону), протоколом затримання особи, протоколом допитунеповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбаченихч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду усвідомлюючи неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, оскільки підозрюваний ніде не працює, джерело існування не відоме; п.3 -незаконно впливати на родичів потерпілого, свідків, так як перебуває із ними в родинних зв`язках; п.4-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином усвідомлюючи суворість можливого призначення покарання за вчинене.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід в у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. .

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Окрім того у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_4 28.05.2025 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України

Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинене проти життя та здоров`я особи та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на родичів потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином усвідомлюючи суворість можливого призначення покарання за вчинене.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, не судимого. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 27 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1