Справа № 333/9253/24
Провадження № 1-кп/333/446/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001280 від 28.08.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне, Запорізького району, Запорізької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участі прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині 54 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою, прибули до магазина "АТБ-маркет" розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 96а, де на парковці, розташованій на перехресті вулиць Космічна та Олександра Говорухи у місті Запоріжжя виявили припаркований автомобіль "АУДІ 81", 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 .

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел та мету, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою між собою, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі між собою, через незачинені водійські двері зазначеного автомобіля, проникли до салону автомобіля, де намагалися привести в дію двигун, однак не привели з причин, які не залежать від їх волі.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили залучити для досягнення свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом - ОСОБА_9 , якого ввели в оману стосовно набуття права власності на вищезазначений автомобіль, та запропонували останньому придбати його, запевнивши останнього в наявності необхідних документів, які підтверджують право власності, крім того, домовились з ОСОБА_10 , що останній за допомогою належного йому автомобіля, здійснить буксировку вищевказаного автомобіля від місця паркування до місця подальшого його зберігання.

27.08.2024 приблизно о 16 години 53 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи сумісний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_4 , закріпив один кінець буксирного тросу до автомобіля "АУДІ 81", 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , а інший кінець тросу до автомобіля "Опель Омега Караван", реєстраційними номерами НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , після чого сів в салон автомобіля "АУДІ 81", 1985 року випуску з реєстраційними номерами НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який зняв автомобіль з ручного гальма та перевів важіль перемикання передач у нейтральне положення, внаслідок чого даний автомобіль розпочав рух. Отримавши можливість керувати автомобілем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом його буксирування вищезазначеним способом, покинули на ньому місце вчинення злочину, тим самим, останні незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 33 866 гривень 66 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, скоїли кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

22.01.2025 між прокурором та ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час укладення угоди повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення під час судового провадження.

Сторонами кримінального провадження узгоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення такої угоди, а в судовому засіданні надав згоду на її затвердження.

Крім того, 22.01.2025 між прокурором та ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 під час укладення угоди повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення під час судового провадження.

Сторонами кримінального провадження узгоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення такої угоди, а в судовому засіданні надав згоду на її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження вказаних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Встановлено, що за спільною ініціативою сторони уклали угоди про визнання винуватості, зміст яких відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угод про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого ними діяння, позицію потерпілого з приводу події кримінального правопорушення, також характеристику осіб обвинувачених та їх особисті дані.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють роз`яснені їм права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод і інтересів сторін по справі та інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону. Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає скасуванню у відповідності до положень ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2025, що укладена між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001280 від 28.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та поклавши на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний раніше ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2025, що укладена між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001280 від 28.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та поклавши на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний раніше ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати. Звільнити його з під варти в залі суду негайно.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у сумі 1 989 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 75 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02.09.2024 у справі № 333/7465/24 (провадження № 1-кс/333/2386/24) на майно зазначене у вказаній ухвалі.

Речові докази:

- ключ та брелок без кришки, упаковано до спец.пакету WAR1197268; автомобіль марки «Audi» моделі «81», 1985 року випуску, у чорному кузові, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 повернути власнику - ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Samsung S8» у копусі чорного кольору, IMEІ 1,2: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 , пін-код НОМЕР_7 , упаковано до паперового конверту повернути власнику - ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Sigma» у копусі чорного кольору, IMEI 1,2: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_10 , упаковано до паперового конверту повернути власнику - ОСОБА_4 .

- ключі від автомобілю марки «OPEL» моделі «OMEGA CARAVAN», д.н.з НОМЕР_2 , упаковано до паперового конверту; буксировочний трос жовтого кольору з двома карабінами з двох протилежних сторін, упаковано до картонної коробки; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «OPEL» моделі «OMEGA CARAVAN», д.н.з НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , упаковано до паперового конверту; автомобіль марки «OPEL» моделі «OMEGA CARAVAN», д.н.з НОМЕР_2 , опечатано бірками з пояснювальними написами повернути власнику - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1