УХВАЛА

25 грудня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суд із клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері розслідується кримінальне провадження № 0000019 від 24 березня 2022 року за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа :

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 17 ч.1 ст. 106 Конституції України, ст.ст. 2, 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 26.11.2021 Міністерство оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 уклали із громадянином ОСОБА_4 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 247 від 26 листопада 2021 року старшого солдата ОСОБА_4 з 26 листопада 2021 року зараховано до списків особового складу військової частини, на посаді водія-санітара медичної роти військової частини НОМЕР_2 , після чого того ж дня останній приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою та зарахований на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 15 від 21 січня 2022 року старшого солдата ОСОБА_4 відряджено у військову частину НОМЕР_3 АДРЕСА_1 з 22 січня 2022 року до особливого розпорядження для участі в бойовому злагоджені та з 23 січня 2022 року зараховано на продовольче забезпечення.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»№ 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку діївоєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року, який затверджений Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, продовжено строк діївоєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, який затверджений ЗакономУкраїни від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ продовжено строк дії воєнного стану 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року, який затверджений Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року продовжено строк діївоєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року. Указом Президента України «Про продовження строку діївоєнного стану в Україні» 573/2022 від 12 серпня 2022 року, якийзатверджений Законом України №2500-IX від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.Указом Президента України «Про продовження строку діївоєнного стану в Україні»№ 757/2022 від 07 листопада 2022 року, якийзатверджений Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року продовжено строк діївоєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, який затверджений Законом України № 2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 257/2023 від 01травня 2023 року, який затверджений Законом України № 3057-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20травня 2023 року строком на 90 діб. Рішення про демобілізаціюізвнесеннямдоговору на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповіднихрішень Президентом України не приймалось, таким чином, станом на лютий 2022 року по даний час в Українідіє правовий режим воєнного стану.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.01.2022 за № 15 військова частина НОМЕР_2 вибула з 22 січня 2022 року у місце табірного збору на територію Рівненського загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) до особливого розпорядження для участі в бойовому злагоджені, та військовослужбовцям даної військової частини у цьому місці дислокації було визначено місце служби, у тому числі старшому солдату ОСОБА_4 .

Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 24 лютого 2022 року близько 14.00 години, самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись за місцем фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому переслідуючи свій протиправний умисел назавжди ухилитися від військової служби, 01 березня 2022 року близько 15.42 години здійснив перетин державного кордону України через Пункт пропуску «Солотвино» у напрямку Румунії, у зв`язку з чим обов`язки щодо проходження військової служби не виконує, проводить час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом під час загальної мобілізації, на посаді водія-санітара медичної роти військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, в умовах воєнного стану, 24 лютого 2022 року близько 14.00 години, самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись за місцем фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому переслідуючи свій протиправний умисел назавжди ухилитися від військової служби, 01 березня 2022 року близько 15.42 години здійснив перетин державного кордону України через Пункт пропуску «Солотвино» у напрямку Румунії, у зв`язку з чим обов`язки щодо проходження військової служби не виконує, проводить час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України,чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

10 липня 2023 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 старшому солдату ОСОБА_4 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

14 липня 2023 року підозрюваного військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Станом на момент внесення даного клопотання, старший солдат ОСОБА_4 у розташування військової НОМЕР_2 не повернувся, про своє місце перебування ОСОБА_4 командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив та продовжує ухилятись від військової служби без будь - яких поважних причин, у зв`язку з чим ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 солдат ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні військової частини зметою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріли, що підтверджують ці обставини:

Вина військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме допитами свідків показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також висновком службового розслідування за вище вказаним фактом та іншими матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів кримінально провадження вбачається, що ОСОБА_4 01 березня 2022 року близько 15.42 години здійснив перетин державного кордону України через Пункт пропуску «Солотвино» у напрямку Румунії та станом на даний час не повертався на територію України.

Відповідно до повідомлення Голови ОСББ «Житловик 22» ОСОБА_12 . ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,з моменту придбання квартири ОСОБА_8 з березня 2021 року, на даний час замісцем свого проживання гр. ОСОБА_4 не перебуває.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 своїми протиправними діями переховується від органів досудового розслідування та/або суду та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, тобто існують ризики передбачені ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Підозрюваний ОСОБА_4 протягом тривалого часу (із лютого 2022 року по даний час) переховується від слідства та суду, про своє місце перебування ОСОБА_4 командирів (начальників), інші державні органи та місцевого самоврядування не повідомив, на виклики у орган досудового розслідування не з`явився, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_4 не має стійких родинних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, схильний до відкритого ігнорування вимог законодавства щодо дотримання суспільно прийнятих норм поведінки та доброчесності, тому виникає необхідність у затриманні підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу підозрюваного для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері розслідується кримінальне провадження № 0000019 від 24 березня 2022 року за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

10 липня 2023 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 старшому солдату ОСОБА_4 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

14 липня 2023 року підозрюваного військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 оголошено у розшук.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів санкцією якого передбачено карання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років та продовжує його вчиняти, оскільки 01 березня 2022 року близько 15.42 години здійснив перетин державного кордону України через Пункт пропуску «Солотвино» у напрямку Румунії та станом на даний час не повертався на територію України, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, водія-санітара медичної роти військової частини НОМЕР_2 , старшого солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання її прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського ОСОБА_13