Справа № 351/2295/24
Номер провадження №1-кп/351/114/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000182 від 28.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 27 жовтня 2024 року приблизно о 21:00 год., обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «AUDI A-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому в той час на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на задньому пасажирському сидінні перебували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рухався по прямій ділянці автодорогою Т-0909 сполученням «Снятин-Косів-Старі Кути» в напрямку залізно-дорожнього переїзду в с. Хутір-Будилів Снятинської ТГ Коломийського району зі сторони села Горішнє Залуччя Снятинської ТГ Коломийського району.

Керуючи вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, грубо порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та має змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не справився з керуванням керованого ним транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу дороги, після чого виїхав за межі проїзної частини дороги, де допустив зіткнення з будівлею стрілочного поста №1 по станції Снятин ДТГО «Львівська залізниця».

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, а саме:

п. 1.2.,в якому зазначено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.5., відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам;

п. 2.9. в якому вказано, що водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2., який вказує, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3., у якому вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_5 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої службове технічне приміщення стрілочного поста №1 було пошкоджене, автомобіль марки «AUDI A-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав значних механічних пошкоджень, а пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. с. Долішнє Залуччя Снятинської ТГ Коломийського району, отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку 1 ст., закритого перелому лівої стегнової кістки із заміщенням відломків, закритого перелому 7-го ребра зліва, лівобічного пневмотораксу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №162м від 16.11.2024 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя.

14 березня 2025 року між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно, в повній мірі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся та просив суд затвердити угоду про примирення між ним та потерпілим від 14 березня 2025р., наслідки укладення та затвердження якої, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього, йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд затвердити укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим, претензій до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення, укладеної 14.03.2025 року між потерпілим та обвинуваченим .

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, суд вважає, що угоду про примирення, укладену 14 березня 2025р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд зазначає, що дана угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст.ст. 469, 471 КПК України, в тому числі щодо міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху, ним як особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про можливість затвердження наданої сторонами угоди суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Також суд враховує, що ОСОБА_5 свою вину беззастережно визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 14 березня 2025р. та призначення останньому визначеною сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Процесуальні витрати в загальному розмірі 3 183,60 грн за проведення експертизи, підлягають до відшкодування обвинуваченим в користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000182, укладену між потерпілими ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесять одна тисяча) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3 183 (три тисячі сто вісімдесять три) грн. 60 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення інженерно-транспортної експертизи.

Арешт накладений ухвалою Снятинського районного суду від 30.10.2024р. на автомобіль марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Горбаша, 8 - повернути власнику;

- зразки речовини бурого кольору, вилучені під час проведення огляду місця події, які передано на зберігання речових доказів ВП №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області -знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Івано - Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_11