Справа № 703/4204/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.07.2024 за № 0000599, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 , після роз`яснення головуючим підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, звернувся до суду із клопотанням про закриття цього кримінального провадження із вказаної підстави.

Захисник також зазначив, що наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання, зважаючи на набрання з 09.08.2024 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким підвищено величину дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та необхідність застосування зворотної дії вказаного закону на осіб, які вчинили такі діяння до набрання чинності вказаним законом.

Потерпілий в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілого не заперечували.

Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності в судовому засіданні потерпілого, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, ухвалено проводити судовий розгляд без участі потерпілого.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявленого обвинуваченим клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 з 14.05.2024 строком на 90 діб, 11.11.2024 близько 16 год. 03 хв., перебуваючи на літній терасі бару «Пиворама», що за адресою: вул.. Кременчуцька, 1/6 м. Сміла Черкаської області, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку велосипеду «Харьков», який знаходився без нагляду, не пристебнутим, біля столику вищевказаного закладу, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 17.07.2024 № СЕ-19/124-24/10387-ТВ становить 2100 грн 00 коп., чим спричинив потерпілому збитків на вказану суму.

Указані дії ОСОБА_5 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп., А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3 028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2024 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складало 302 грн 80 коп. (0,2 х (50% : 3028).

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у результаті набрання чинності Законом №3886-ІХ відбулася втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, крім випадків, коли пізніше прийнятий закон поліпшує становище особи (зворотня дія закону про кримінальну відповідальність).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, слід вважати, що Закон №3886-ІХ має ретроспективну дію в часі щодо осіб, які вчинили діяння, передбачені, зокрема ч.4 ст.185 КК України, або обвинувачуються у вчиненні таких правопорушень до набрання чинності цим законом (09.08.2024), у разі якщо вартість викраденого більше 0,2 та не перевищує 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги), установленого станом на 01 січня року, в якому діяння вчинене, оскільки внаслідок застосування його положень поліпшується становище особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

За приписами ч.1, 3 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з висунутим обвинуваченням, формулювання якого наведено вище в ухвалі, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна загальною вартістю 2100,00 грн., вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту подія вказаного правопорушення мала місце 11 липня 2024 року, тобто до набрання чинності законом №3886-ІХ, яким фактично скасована кримінальна відповідальність за ч.4 ст.185 КК України в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги).

Інкримінована обвинуваченому вартість викраденого майна станом на 11.07.2024 не перевищує 2 НМДГ (3028 грн.) із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Судом обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, підставу для закриття кримінального провадження, що передбачена п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, яка не є реабілітуючою, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на цій підставі та вимагати справедливого судового розгляду, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, однак останній наполягав на задоволенні свого клопотання та просив кримінальне провадження закрити саме із вказаної підстави.

Ураховуючи викладене, застосувавши положення ч.1 ст.5 КК України, як підставу для поширення дії Закону №3886-ІХ відносно ОСОБА_5 (зворотної дії закону про кримінальну відповідальність в часі), оскільки таким поліпшується становище особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття цього кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з обвинуваченої документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку суду.

Ураховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підлягає закриттю судовим рішенням у формі ухвали, без ухвалення обвинувального вироку, з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1893,20 грн. слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 284, 350, 369-372, 395, 479-2 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 12.07.2024 за № 0000599, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.07.2024 за № 0000599, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- велосипед «Харьков», який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 під зберігальною розпискою повернути останньому;

- DVD-R диск із відеозаписом із камери відео спостереження бару «Пиворама», що за адресою: вул.. Кременчуцька, 1/6 м. Сміла за період часу з 16 год. 03 хв. по 16 год. 04 хв. 11.07.2024, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити там же;

- DVD-R диск на якому знаходяться відеозаписи з нагрудної камери наряду працівників поліції, на яких зафіксовано опрацювання звернення ОСОБА_6 в період часу з 18 год. 18 хв. по 19 год. 59 хв. 11.07.2024, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 1893,20 грн. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити до Відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для вирішення питання щодо наявності/відсутності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1