Справа № 487/6447/23
Провадження № 1-кс/487/2038/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання заступника начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 заступник начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0002290 від 15.07.2022, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК Українизвернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно (речовий доказ), а саме: USBфлеш-накопичувач «Kingston» на 256 Gb з аудіозаписом розмови тривалістю 1 год. 05 хв. 51 сек. з чоловіком (ймовірно підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), вилучений 31.03.2025 в ході огляду у свідка ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено та з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002290 від 15.07.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 04:00 год. до 06:30 год. 15.07.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто особами, в розумінні п. п. 2, 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на ґрунті довготривалих, особистих неприязних відносин через постійні ревнощі, під час чергової сварки із ОСОБА_6 , переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останнім та зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчиняючи дії, пов`язані із домашнім насильством, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням тупого предмету наніс потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за механізмом виникнення та ступенем тяжкості віднесені до двох груп: ушкодження 1 групи: садна правого ліктя, шкіри в проєкції кісток тазу, крововиливи в м`які тканини грудної клітки і в зв`язки печінки які виникли, не виключено, під час боротьби і переміщення тіла по твердій поверхні, крововиливів в м`які тканини грудної клітки і в зв`язки печінки, які можуть бути наслідком сильного здавлення грудної клітки і живота, які виникли незадовго до смерті, відносяться до легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Встановити послідовність спричинення ушкоджень не надається можливим. Не виключається можливість спричинення ушкоджень практично одночасно, в ході боротьби і спротиву потерпілої. Після нанесення вищевказаної групи тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 схопив останню пальцями руки за шию, та із застосуванням фізичної сили почав їх здавлювати, при цьому закриваючи отвори роту і носу іншою рукою, утримуючи їх до того часу поки вона перестала подавати ознаки життя, тим самим заподіяв їй тілесні ушкодження 2 групи, а саме: крововиливи в м`язи шиї та в діафрагму, крововилив і рану слизової оболонки нижньої губи, які виникли від дії тупого предмету, від здавлення шиї і закриття отворів роту і носу рукою (руками). Крововилив в діафрагму виник від різких скорочень діафрагми при намаганнях зробити вдох при непрохідності повітря по дихальним шляхам. Ушкодження цієї групи виникли незадовго до смерті, за декілька хвилин до неї, відносять до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_6 настала від механічної асфіксії у вигляді здавлення шиї і закриття отворів роту і носа, не виключено 15.07.2022. У подальшому, після заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного прямого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам та зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчиняючи дії, пов`язані із домашнім насильством, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням тупого предмету, наніс потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за механізмом виникнення та ступенем тяжкості віднесені до трьох групп.

Ушкодження І групи: крововилив в потиличну ділянку і в лівий скроневий м`яз, крововилив в білочну оболонку лівого ока, синець на повіках лівого ока, синець в поперековій ділянці, які виникли незадовго до смерті, від дії тупого предмету (предметів), та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Встановити послідовність спричинення ушкоджень не надається можливим. Не виключається можливість спричинення ушкоджень практично одночасно, в ході боротьби і спротиву потерпілої.

Таким чином, долаючи опір потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла чотирнадцяти років, оскільки тривалий час проживав разом із нею та її матір`ю однією сім`єю, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, у тому числі штучного розвинення у малолітньої особи статевого інстинкту у збоченій формі, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, всупереч вимог ст. ст. 1, 10, 11 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (зі змінами), ст. ст. 2, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. ст. 3, 18 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, використовуючи безпорадний стан потерпілої, який виразився у її малолітньому віці та неможливістю через це чинити йому опір, проти волі ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили, яка виразилася у насильницькому розведенні своїми руками ніг останньої, вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням власних геніталій або будь-якого іншого невстановленого досудовим розслідуванням тупого предмета, тим самим вчинив зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження 2 групи у вигляді: вивиху лівого кульшового суглобу, крововиливів і саден на внутрішній поверхні стегон, на лобку, розриву дівочої пліви, рани в області входу до піхви, крововиливів в стінку матки і піхви. Ушкодження цієї групи виникли незадовго до смерті, від дії тупого предмету (предметів). Вивих лівого кульшового суглобу відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Всі інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після нанесення вищевказаних груп тілесних ушкоджень та зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопив останню пальцями руки за шию, та із застосуванням фізичної сили почав їх здавлювати, при цьому закриваючи отвори роту і носу іншою рукою, утримуючи їх до того часу поки вона перестала подавати ознаки життя, тим самим заподіяв їй тілесні ушкодження 3 групи, а саме: крововиливи в м`язи шиї, крововиливи в слизову оболонку нижньої губи, синець спинки носу, які виникли незадовго до смерті, за декілька хвилин до неї, від дії тупого предмету, від здавлення шиї і закриття отворів роту і носу рукою (руками) та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_7 настала від механічної асфіксії у вигляді здавлення шиї і закриття отворів роту і носа, не виключено 15.07.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне вбивство двох осіб та умисне вбивство малолітньої дитини, поєднане із зґвалтуванням.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 04:00 години до 06:30 годин 15.07.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після скоєння умисного вбивства ОСОБА_6 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подолання опору потерпілої, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням тупого предмету, наніс останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в потиличну ділянку і в лівий скроневий м`яз, крововиливу в білочну оболонку лівого ока, синця на повіках лівого ока, синця в поперековій ділянці, які виникли незадовго до смерті, від дії тупого предмету (предметів), та відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Встановити послідовність спричинення ушкоджень не надається можливим. Не виключається можливість спричинення ушкоджень практично одночасно, в ході боротьби і спротиву потерпілої.

Таким чином, долаючи опір потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла чотирнадцяти років, оскільки тривалий час проживав разом із нею та її матір`ю однією сім`єю, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, у тому числі штучного розвинення у малолітньої особи статевого інстинкту у збоченій формі, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, всупереч вимог ст. ст. 1, 10, 11 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (зі змінами), ст. ст. 2, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. ст. 3, 18 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, використовуючи безпорадний стан потерпілої, який виразився у її малолітньому віці та неможливістю через це чинити йому опір, проти волі ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили, яка виразилася у насильницькому розведенні своїми руками ніг останньої, вчинивши відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням власних геніталій або будь-якого іншого невстановленого досудовим розслідуванням тупого предмета, тим самим вчинив зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: вивиху лівого кульшового суглобу, крововиливів і саден на внутрішній поверхні стегон, на лобку, розриву дівочої пліви, рани в області входу до піхви, крововиливів в стінку матки і піхви. Ушкодження цієї групи виникли незадовго до смерті, від дії тупого предмету (предметів). Вивих лівого кульшового суглобу, відповідно до висновку судовомедичної експертизи, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Всі інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (в редакції Закону України від 19.12.2019 № 409-IX).

26.03.2025 відповідно до ст. ст. 111-112, 276-279, 481 та глави 11 КПК України у кримінальному провадженні № 0002290, слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 за погодженням із старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , складено письмове повідомлення про підозру, згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України умисному вбивстві двох осіб та умисному вбивстві малолітньої дитини, поєднаному із зґвалтуванням, вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будьякого іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

31.03.2025 від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання щодо допиту у якості свідка ОСОБА_11 , яка може володіти інформацією щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Вказане клопотання слідчим задоволено та 31.03.2025 допитано у якості свідка ОСОБА_11 , яка показала, що працює журналістом у американському виданні Byline Times та під час повномасштабного вторгнення військ рф на територію України висвітлює події щодо військових злочинів вчинених країною-агресором. Так, наприкінці серпня на початку вересня 2023 року, точної дати не пам`ятає, їй у месенджері «Facebook» зателефонував чоловік, який розповів про те, що на його родину під час окупації м. Херсона у 2022 році нібито напали російській військові, які вбили та зґвалтували його дружину та падчерку. При цьому, вказаний чоловік попросив ОСОБА_5 висвітлити дані події та написати про них статтю. У перший день розмови свідок погодилась на спілкування з вказаним чоловіком та вони домовились про його інтерв`ювання. Через деякий час він знову їй зателефонував та ОСОБА_5 з дозволу чоловіка під час його опитування використовувала диктофон на своєму мобільному телефоні з метою здійснення аудіозапису та подальшого його використання під час написання статті. В подальшому аудіозапис вона перенесла на флеш-носій інформації, так як завжди зберігає аудіозаписи під час інтерв`ювання з особами. Вказаний флеш-носій з аудіозаписом вона надає органам досудового розслідування для огляду та вилучення. Під час розмови з вказаним чоловіком він спокійно та детально розповідав про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно його родини, зміст дослівно свідок не пам`ятає, але вся розмлва зафіксована на аудіозаписі. У подальшому, так як ОСОБА_5 звернула увагу на підозрілий тембр голосу, спокійну розповідь, не відчуття скорботи втрати близьких у розповіді чоловіка, то вона вирішила проконсультуватись з її знайомою психологом, щоб зрозуміти чи говорить їй правду чоловік про вчинений злочин. Після того, як психолог прослухала зроблений аудіозапис, то також поставила під сумнів розповідь чоловіка та почула в ній ознаки брехні. У зв`язку з цим, журналіст ОСОБА_12 на підстав цього відмовилась від подальшої співпраці з чоловіком та написання про його розповідь у своїй статті.

Крім того, 31.03.2024 за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 43, у ОСОБА_5 слідчим в ході огляду вилучено USB-флеш-накопичувач, флешку носій інформації, що використовує флеш-пам`ять для збереження даних та підключається до комп`ютера чи іншого пристрою через USB-порт «Kingston» на 256 Gb з аудіозаписом розмови з чоловіком (ймовірно підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо умисного вбивства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю 1 год. 05 хв. 51 сек.

Вищевказаний ОСОБА_13 » на 256 Gb з аудіозаписом є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: інформацію викладену ймовірно підозрюваним ОСОБА_4 під час розмови з журналістом ОСОБА_5 у вересні 2023 році, з метою створення собі алібі.

31.03.2025 вилучений USB-флеш-накопичувач «Kingston» на 256 Gb з аудіозаписом розмови, в рамках кримінального провадження визнано в якості речових доказів, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти, а саме: USBфлеш-накопичувач «Kingston» на 256 Gb з аудіозаписом розмови тривалістю 1 год. 05 хв. 51 сек. з чоловіком (ймовірно підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно (речовий доказ), а саме: USBфлеш-накопичувач «Kingston» на 256 Gb з аудіозаписом розмови тривалістю 1 год. 05 хв. 51 сек. з чоловіком (ймовірно підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), вилучений 31.03.2025 в ході огляду у свідка ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити заступнику начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1