Справа № 524/7698/23
Провадження 1-кп/524/148/25
УХВАЛА

11.02.2025 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_5 ,

особи щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

законного представника особи щодо якої вирішується клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці судове засідання по клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно - технічна, є інвалідом 3 групи загального захворювання, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та фактичного проживаючого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2023 року, приблизно о 21 годині 43 хвилин, в темний час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Свободи в м. Кременчуці Полтавської області в напрямку від вул. Гвардійська до вул. Київська та проїжджав поблизу будинку № 57 по просп. Свободи.

В цей же час по нерегульованому пішохідному переходу, що розташовується поблизу будинку №57 по просп. Свободи в м. Кременчуці справа наліво відносно напрямку руху автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Знаходячись у заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

не надав дорогу пішоходу, перебуваючи на нерегульованому перехресті та рухаючись прямо по напрямку свого руху, а також не зменшив швидкість наближаючись до пішохідного переходу, під час руху транспортного засобу по просп. Свободи в м. Кременчук, створив небезпеку і допустив наїзд керованого ним автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої скроневої кістки, забою головного мозку, саден потиличної ділянки справа, в лівій скроневій ділянці, на лобі, в лівій виличній ділянці, синців на зовнішній поверхні нижньої та середньої третин лівого стегна, на зовнішньо-верхньому квадранті правої сідниці, на внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб, на грудній клітині зліва, в проекції 5-го ребра по біля-грудинній лінії, саден на задній поверхні правого ліктьового суглоба, на задній поверхні ліктьового лівого суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, на тильній поверхні правої кисті, на спині справа, на передній поверхні правого колінного суглоба, на передній поверхні лівого колінного суглоба, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в указаний термін та при зазначених обставинах і за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № CE-19/117-23/11824-IT від 10.08.2023 року в умовах даної події водій автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, так як він, будучи особою, яка керує транспортним засобам, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував обставини, що викладені у клопотанні прокурора. Повідомив, що усвідомлює той факт, що заподіяв тяжкі тілесні ушкодження і має намір відшкодовувати шкоду.

Вищезазначені встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджуються такими доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом в судовому засіданні.

Показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_5 , яка повідомила, що 19.06.2023 року в 22 год. 01 хв. їй зателефонував телефон сина ОСОБА_12 . Коли вона підняла трубку, то з нею почав говорити чужий чоловічий голос і повідомив, що він лікар ОСОБА_13 допомоги і що ОСОБА_12 збив автомобіль, його везуть в дитячу лікарню. Після цього ОСОБА_5 разом з чоловіком на таксі поїхали в лікарню, по дорозі дуже хвилювались, але заспокоювали себе тим, що син хоча б живий. Приїхавши до лікарні, батьки виявили ОСОБА_12 всього в крові, вся голова і обличчя були закривавлені. Закривавлені і зіпсовані були кросівки та інші речі дитини. Виникла необхідність зробити рентгензнімки сина і довелося їм з чоловіком тримати сина перед рентгенапаратом, так як самостійно він стояти не міг. Після цього дитину перевели в травматологічне відділення і лікар травматолог з?явився на зміні наступного дня приблизно о 07 год. 30 хв. ранку. Син відмовлявся їсти і пити перебуваючи в лікарні бо не міг самостійно ходити до вбиральні. Грошових коштів перебуваючи в лікарні затратили приблизно 20 000 грн., страхова компанія відшкодувала приблизно 8000 грн. Моральну шкоду представник потерпілої обгрунтувала тим, що її син ОСОБА_12 займався спортом і мав намір волейбол зробити своєю професією, але на даний час син не може займатися спортом. Про обставини дорожньо-транспортної події вона знає зі слів сина, який повідомив, що він бачив автомобіль і вважає, що водій його також бачив, тому потерпілий розраховував, що водій перед пішохідним переходом зупиниться. На даний час у Назара є неповоротні пошкодження здоров?я, які стосуються пам?яті, зору та здоров?я. Загалом представник потерпілого оцінює матеріальні збитки на суму 1300 грн., а моральну шкоду сина у 50 000 грн., свою моральну шкоду оцінює на 25 000 грн.

Показаннями спеціаліста ОСОБА_14 , який повідомив, що він є лікарем психіатром та лікуючим лікарем ОСОБА_6 , який перебуває під наглядом у цьому закладі з 2006 року з діагнозом шизофренія, в цьому ж році вперше лікувався стаціонарно. Останній раз ОСОБА_6 лікувався у 2014 році, а в подальшому його стан суттєво покращився і на думку лікаря стаціонарного лікування він не потребує.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.06.2023 року відносно ОСОБА_6 .

Протоколом перегляду відеозапису з відео реєстратора транспортного засобу ОСОБА_15 від 24.07.2023 року.

Висновком судово-медичної експертизи №634 від 26.06.2023 року згідно з яким, у неповнолітнього ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої скроневої кістки, забою головного мозку, саден потиличної ділянки справа, в лівій скроневій ділянці, на лобі, в лівій виличній ділянці, синців на зовнішній поверхні нижньої та середньої третин лівого стегна, на зовнішньо-верхньому квадранті правої сідниці, на внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб, на грудній клітині зліва, в проекції 5-го ребра по біля-грудинній лінії, саден на задній поверхні правого ліктьового суглоба, на задній поверхні ліктьового лівого суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, на тильній поверхні правої кисті, на спині справа, на передній поверхні правого колінного суглоба, на передній поверхні лівого колінного суглоба, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в указаний термін та при зазначених обставинах і за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Висновком судової експертизи технічного стану транспортних засобів № CE-19/117-23/10226-IT від 21.07.2023 року, відповідно до якої на момент проведення огляду робоча гальмівна система, ходова частина та рульове керування автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, несправностей які б впливали на працездатність робочої гальмівної системи, ходової частини та рульового керування автомобіля не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2023 року, схемою до нього з фото таблицями згідно яких, неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 за участі законного представника потерпілої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , розповів про обставини ДТП від 19.06.2023 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2023 року, схемою до нього з фото таблицями згідно яких, ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_16 , розповів про обставини ДТП від 19.06.2023 року.

Висновком судової інженерно транспортної експертизи № CE-19/117-23/11824-IT від 10.08.2023 року, відповідно до якої в умовах даної події водій автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити автомобіль,щоб дати дорогу пішоходу, який знаходиться на пішохідному переході, тобто виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 463 від 26.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїчної форми з наростаючим психопатоподібним дефектом, який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 також виявляє ознаки вказаного вище хронічного психічного захворювання, яке позбавляє його здатності повною мірою реалізовувати свої права.

ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією.

Показаннями експерта ОСОБА_17 , яка повідомила, що на час проведення експертизи ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребував застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією. Для того щоб з?ясувати чи потребує ОСОБА_6 госпіталізації на даний час необхідно провести додаткову психолого-психіатричну експертизу.

Висновком додаткової судово психіатричної експертизи № 514 від 17.09.2024 року відповідно до якого, ОСОБА_6 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми і на даний час за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Дослідивши в судовому засіданні зазначені вище докази, суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , будучи у стані неосудності через наявне у нього хронічне психічне захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, вчинив суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру, не пов`язані з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 погодився із вчиненням ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння за вказаних в ухвалі обставин, проти застосування примусових заходів медичного характеру не пов`язані з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги не заперечував.

Представник потерпілого, захисник ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердили обставини що викладені в клопотанні та просили застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 514 від 17.09.2024 року відповідно до якого, ОСОБА_6 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми і на даний час за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На підставі ч. 2 ст. 94 КК України ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджуються його власними показаннями, а також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, суд дійшов висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведено повністю і кваліфікація його дій вірна.

Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 463 від 26.09.2023 року ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїчної форми з наростаючим психопатоподібним дефектом, який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_6 відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 514 від 17.09.2024 рокустраждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми і на даний час за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.На підставі ч. 2 ст. 94 КК України ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України ОСОБА_6 не підлягає кримінальній відповідальності.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Суд при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_6 та рекомендації експерта про тип лікувального закладу, але також і його відношення до вчиненого, дані про його особу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , що дії в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, а саме: матеріальної шкоди в розмірі - 1300 грн., моральної шкоди 25 000 грн., та на відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_11 50 000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого та його законний представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову суд враховує вимоги діючого законодавства.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ст. 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Згідно ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Судом встановлено, що цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні, пред`явлено до цивільного відповідача ОСОБА_6 , який згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 463 від 26.09.2023 р. на даний час не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння він перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , що діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, оскільки як встановлено безпосередньо в судовому засіданні, ОСОБА_6 є фізичною особою, який в момент завдання шкоди не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними. Отже, такий цивільний позов подано до неналежного відповідача.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.06.2023 року на автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532, КПК України, ст.94 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У зв?язку із вчиненням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосувати до останнього примусові заходи медичного характеруу виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , що діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.06.2023 року на автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 .

Судові витрати, пов?язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.

Речові докази: DVD диск «Verbatim 4.7 GB» № МАР6333ВЕ29041510, DVD-R диск «Verbatim 4.7 GB», на якому перебуває відеофайл з назвою «IMG_2783» залишити в матеріалах кримінального провадження, автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_18