Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2705/2024 Справа № 641/9386/24
УХВАЛА
31 грудня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що 28.12.2024 року до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 28.12.2024 року за адресою: м. Харків, Балашовський проїзд, 2-Б ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, наніс один удар ножем проникаючу колото-різану рану грудної клітини ліворуч громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з причин що не залежали від його волі.
29.12.2024 в період часу з 12:15 до 12:40 за адресою: м. Харків, пров. Івана Лєщєнкова, 12, проведено огляд місця події в к. 73 відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. В ході огляду в кабінеті виявлено жінку, яка представилася як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання була одягнена в куртку чорного кольору, светр жовтого кольору, штани чорного кольору та взуття чорного кольору, на жінці також була присутня сумка чорного кольору, через плече. Також у даної жінки було виявлено, оглянуто та вилучено:
- піджак у клітинку сіро-чорного кольору, на якому вбачаються сліди речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, опечатано, засвідчено підписами всіх учасників дії;
- блузку білого кольору, на якій вбачаються сліди речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, опечатано, засвідчено підписами всіх учасників слідчої дії.
Вилучені речі 29.12.2024 постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Прокурор вважає, що вилучене під час проведення огляду місця події майно є предметом кримінального провадження та має доказове значення.
Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором було подано заяву про розгляд клопотання без його участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що наркотичні речовини, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені піджак у клітинку сіро-чорного кольору, на якому вбачаються сліди речовини бурого кольору та блузка білого кольору, на якій вбачаються сліди речовини бурого кольору, вказані прокурором у клопотанні, мають доказове значення у кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження та проведення експертних досліджень.
Крім того, слід зазначити щодо вимог прокурора у клопотанні про визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, що це питання вирішується слідчим або прокурором відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на піджак у клітинку сіро-чорного кольору, на якому вбачаються сліди речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, опечатано, засвідчено підписами всіх учасників дії та на блузку білого кольору, на якій вбачаються сліди речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, опечатано, засвідчено підписами всіх учасників слідчої дії.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1