Справа № 524/388/25
Провадження № 1-кс/524/333/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року місто Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002720 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002720 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначено, що до Кременчуцького РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_4 про те, що невідома особа з 15.12.2024 по 16.12.2024 таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку інструментів із гаражного приміщення, розташованого на 1-му поверсі двоповерхового приватного житлового будинку за адресою: м. Кременчук, бульвар Автокразівський, 73а. Сума збитків становить орієнтовно 60000 грн.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що 16.12.2024 у нічний час доби невідома особа проникнувши до приміщення гаражу, розташованого за вказаною адресою, викрала генератор «Inverter series rodas 38oow», шуруповерт акумуляторний «DeWalt» жовтого кольору, перфоратор «Ryobi», набір ключів «king Roy», зарядний пристрій «Armer 12/24B». Потерпілий підозрює, що до скоєння зазначеного причетний ОСОБА_5 , оскільки останній з дозволу потерпілого тривалий час міг заходити на територію домоволодіння та користуватися водою і електроенергією.

У ході розслідування виникли обґрунтовані підстави вважати про причетність до скоєного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_2 , номер телефону НОМЕР_2 .

25.01.2025 у м Кременчуці на АДРЕСА_1 під час обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: вентилятор нашийний білого кольору «ABOUT body»; мобільний телефон «Redmi 10»; колонку музичну чорного кольору «J»; зіп-пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження; зіп-пакет із вмістом пігулки білого кольору в кількості 1 шт.

25.01.2025 вилучені речі під час огляду визнано постановою слідчого речовими доками.

Власником вказаного вилученого майна являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий у АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 168, частин 2, 3 ст. 170 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування установлено, що власником вентилятора нашийного білого кольору «ABOUT body» являється ОСОБА_7 (витяг з ЄРДР №0002697 від 14.12.2024). Арешт вказаного майна необхідний з метою звернення у подальшому слідчим із тимчасовим доступом до цього майна, оскільки останнє є доказом у кримінальному провадженні.

Мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_5 з метою огляду та виявлення інформації, яка може містити доказову інформацію у кримінальному провадженні. Музична колонка також може бути викраденою в іншому кримінальному провадженню, що підлягає перевірці.

Таким чином, речі, були вилучені у ОСОБА_5 у кримінальному провадженні є або можуть бути речовими доказами, вилученими під час обшуку та використані як докази у кримінальному проваджені.

Арешт вказаного майна необхідний з метою звернення у подальшому слідчим з тимчасовим доступом до вказаного майна, оскільки останнє є доказом у кримінальному провадженні. Інші вилучені речі також мають суттєве значення для здійснення досудового розслідування, так як потерпілий під час допиту зазначав про викрадення гайкового ключа.

У судове засідання не з`явилась слідчий, надала суду письмову заяву про його задоволення та розгляд без її участі. Власник/ володілець майна не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання із доданими матеріалами, враховуючи, що відомості про закінчення досудового розслідування, а також документи, які б стверджували про те, що слідчий раніше звертався із вказаним клопотання до слідчого судді, в матеріалах справи відсутні, дійшла до висновку про наступне.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131, п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З матеріалів клопотання слідує, що Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області визнано вилучене майно речовими доказами по справі.

У рамках цього кримінального провадження слідчим ініційовано питання накладення арешту на зазначені речі, вказуючи, що останнє відноситься до речових доказів у цьому кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження, встановлення істини в кримінальному провадженні. З вилученим речовим доказом в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та слідчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Із наданих суду матеріалів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно вказане у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна до суду не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням зазначеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 132, 170 173, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Задоволити клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002720 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Накласти арешт на вентилятор нашийний білого кольору «ABOUT body»; мобільний телефон «Redmi 10»; колонку музичну чорного кольору «J»; зіп-пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження; зіп-пакет із вмістом пігулки білого кольору в кількості 1 шт, вилучені 25.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити місце зберігання речових доказів у камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1