Справа №127/3458/25
Провадження №1-кс/127/1577/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваній раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в рамках кримінального провадження № 0001017 внесеного до ЄРДР 15.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого у кримінальному провадженні № 0001017 внесеного до ЄРДР 15.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивоване тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2024 у справі №127/40889/24 (далі - Ухвала) відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09 год. 06 хв. 12 лютого 2025 року.

Так в обґрунтування застосування запобіжного заходу, в ухвалі зазначено що у даному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на дату розгляду клопотання органом досудового розслідування не надано жодних доказів на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, виконання процесуальних обов`язків підозрюваною можливе і без застосування найсуворішого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 має сім`ю, а саме матір - ОСОБА_7 , чоловіка - ОСОБА_5 - потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Також, підозрювана має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , дану квартиру орендує з 30.06.2021 року.

ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та місцем реєстрації, що підтверджується довідками виданими головою ОСББ «Стеценка-48» та головою Комітету мікрорайону «КОРЕЯ».

ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, на лікуванні у клінічній психоневрологічній лікарні ім. акад О.І. Ющенка ВОР не перебувала та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не зверталася, на обліку в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» не перебуває та за допомогою не зверталася.

ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому, у повній мірі визнає себе винуватою та всіма способами намагається сприяти слідству в даному кримінальному провадженні, більше того, знаючи, що у її чоловіка - потерпілого у даному кримінальному провадженні немає близьких людей у місті Вінниця, вона попросила свого товариша - ОСОБА_8 попіклуватися про ОСОБА_5 , допомогти йому з придбанням медикаментів, переміщенням по місту та його забезпеченням.

Що стосується відсутності на даний момент у ОСОБА_4 роботи, це пов`язано з травмою, яку ОСОБА_4 отримала у травні 2024 року, а саме S82.70 Множинні переломи гомілки закриті, та подальшими перенесеними оперативними втручаннями.

Однією з підстав необхідності зміни запобіжного заходу є те, що наразі ОСОБА_4 необхідно проходити реабілітацію, та внаслідок знаходження в установі виконання покарань, ОСОБА_4 позбавлена можливості повною мірою відновлюватися після травми.

Сприяння слідству, визнання вини та щире каяття підтверджуються наступними доказами: поясненнями ОСОБА_4 від 15.12.2024; Протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 15.12.2024 та протоколом отримання зразків для експертизи від 02.01.2025, відповідно до яких ОСОБА_4 добровільно надала зразки; Протоколом допиту підозрюваного від 15.12.2024. Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2024;. Зазначені процесуальні документи свідчать про систематичне, впродовж тривалого часу сприяння органам досудового розслідування.

Що стосується потерпілого у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , згідно протоколу допиту потерпілого від 19.12.2024 та протоколу додаткового допиту потерпілого від 15 січня 2025 року - повідомив, що конфлікту та удару передували активні дії з його сторони, які полягали у виливанні на ОСОБА_4 відра крижаної води в присутності її подруги, також повідомив, що на прохання ОСОБА_9 до нього навідувалися її родичі та знайомі, які купували необхідні речі, ліки харчі для його реабілітації та одужання. ОСОБА_9 в повній мірі вживала заходів для допомоги йому чим вкотре довела своє каяття та свої щирі наміри. Додатково повідомив, що будь яких претензій морального та матеріального характеру до підозрюваної не має.

Сестра потерпілого ОСОБА_10 під час допиту 15.01.2025р. повідомила, що сім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_9 мала таку особливість, що вони хоч у шлюбі, проте проживали окремо, оскільки ОСОБА_5 військовослужбовець та рідко буває вдома.

Додатково варто зазначити, що мати підозрюваної ОСОБА_7 під час допиту 15.01.2025 повідомила про факти вчинення насильства ОСОБА_5 відносно її доньки ОСОБА_4 . Зазначені обставини знайшли своє підтвердження у Постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2024 у справі № 127/37804/24, згідно якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підозрювана ОСОБА_4 розуміє, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і держава може застосовувати до неї певні заходи процесуального примусу та обмежувати її права.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про існування яких заявлено стороною обвинувачення, захисник зазначив наступне.

Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідною («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

ЄСПЛ у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Про намір ухилитися від слідства і суду може свідчити, зокрема, неявка за викликами до органів досудового розслідування та суду, підбурювання співучасників до втечі, висловлювання самого обвинуваченого про намір втечі, факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини, показання свідків про намір особи переховуватись.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення "Бекчиєв проти Молдови").

Підозрювана залишалася на місці події до приїзду поліції, під час проведення слідчого експерименту було встановлено, що ОСОБА_4 намагалася надати першу медичну допомогу своєму чоловіку. Наразі ОСОБА_4 активно сприяє слідству, у повному обсязі надає необхідну інформацію та бере участь у слідчих діях.

Таким чином, захист вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України по відношенню до ОСОБА_4 відсутній.

Стороною обвинувачення не було надано жодного доказу на підтвердження таких припущень. Не було конкретизовано, на яких саме свідків і яким чином ОСОБА_4 може впливати.

Також, слідчим не надано жодного документу, який підтверджував би, що ОСОБА_4 вчиняла подібні дії у минулому, показань свідків, даних про особу, підтверджуючих її протиправну поведінку, інформації про кримінальні зв`язки особи, тощо.

У Листі ВССУ від 11.07.2016року «Захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази» вказано, що слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу.

Таким чином, захист вважає, що стороною обвинувачення не доведено ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому можна вважати, що ризик, передбачений п.3, ч.1, ст.177 КПК України - по відношенню до ОСОБА_4 відсутній.

Знову ж таки, стороною обвинувачення не було надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру; моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, стороною обвинувачення не було доведено ризику, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а тому можна вважати, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - по відношенню до ОСОБА_4 - відсутній.

За таких обставин, сторона захисту вважає, що ризики про існування яких заявляла сторона обвинувачення не підтверджені належними та достатніми доказами, та носять абстрактний, а не конкретний характер, що свідчить про недостатню обґрунтованість останніх.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Печипорук і Ионкало проти України»).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

Вищезазначене свідчить, що ОСОБА_4 таки має соціальні зв`язки, тому з урахуванням всього вищенаведеного, можна констатувати факт того, що ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, не знаходять свого підтвердження матеріалами провадження та спростовуються доданими до даного клопотання документами, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 може бути забезпечена, якщо до неї буде застосовано запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, такий як наприклад цілодобовий домашній арешт».

Сторона захисту вважає, що такий запобіжний захід гарантує належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та буде співмірним втручанням у її права та свободи, надасть можливість повною мірою проходити реабілітацію після понесеної травми, та жодним чином не завадить належному розслідуванню даного кримінального провадження, тому адвокат ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ньому наведено. Зазначив, що підозрювана раніше не судима, дітей немає, зареєстрована у житлі матері, проте проживає за іншою адресою, про яку наведено у клопотанні. Вона офіційно не працює близько 10 років

ОСОБА_4 в судовому засіданні просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Вказала, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, оскільки ризики не зменшились та продовжують існувати. Просила врахувати, що злочин вчинено при обтяжуючих обставинах, проти діючого військовослужбовця. При цьому у підозрюваної відсутні стійкі соціальні зв`язки, та підозрювана неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив суду, що знає підозрювану дуже давно, та охарактеризував з позитивної сторони. Заначив, що підозрювана ОСОБА_12 12.12.2024 подзвонила йому та попросила привезти одяг потерпілому та попіклуватись про нього. Тому він декілька разів приїздив до потерпілого в лікарню.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Оскільки розгляду поданого захистом клопотання здійснюється за загальними правилами застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має дослідити 1) наявність обґрунтованої підозри, 2) наявність ризиків кримінального провадження, 3) за наявності ризиків неможливість їх нівелювання менш суворим запобіжним заходом та 4) індивідуальні особливості підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України. Ці критерії мають досліджуватися слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2024 у справі №127/40889/24 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.01.2025 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 17.12.2024 у справі №127/40889/24 було залишено без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 201 КПК України до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний обґрунтовує доводи клопотання.

Посилання захисника ОСОБА_3 , що відсутні жодні докази існування ризиків, передбачені ст.177 КПК України, є необґрунтованими з огляду на наступне.

В ухвалі колегії суддів Вінницького апеляційного суду від 07.01.2025 у справі № 127/40889/24 зазначено наступне - « Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст. 177, 178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинений злочин, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 та не зможе запобігти існуючим ризикам. Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необґрунтованими.».

Отже колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про правомірність застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 та підтвердила обґрунтованість висновків слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, в судовому засіданні захисником не було повідомлено про обставини, які не були відомі стороні захисту та не були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та з`явились лише після застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

З огляду на ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури. Виходячи із представлених в судовому засідання аргументів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є таким балансоутворюючим фактором, який забезпечує виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що з моменту оголошення підозри ОСОБА_4 пройшов незначний проміжок часу, що не дозволяє наразі стверджувати про недостатність існуючих підстав для продовження перебування підозрюваної під вартою (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

Враховуючи зазначене, відомості зазначені у клопотанні захисника ОСОБА_3 , що можуть свідчити про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження при розгляді клопотання, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваній раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в рамках кримінального провадження № 0001017 внесеного до ЄРДР 15.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя