Справа № 351/104/25
Номер провадження №1-кп/351/132/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000013, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, являється інвалідом 2 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 надав неправомірну вигоду за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

15 січня 2025 року приблизно о 15 год. 50 хв. під час патрулювання ділянки дороги Н-10 у селі Вовчківці Снятинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області поліцейськими групи реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області у складі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було зупинено автомобіль марки «Audi А4» з іноземним реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 »під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час роз`яснення причини зупинки в порядку ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірки документів, в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», та спілкування з водієм ОСОБА_4 інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 було виявлено у водія ОСОБА_4 ознаки алкогольного сп`яніння.

З метою проведення огляду водія ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, останньому в порядку п. 6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, запропоновано пройти тест на перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого пристрою «Драгер», на що водій ОСОБА_4 погодився.

У результаті проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порядку п. 6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, за допомогою сертифікованого пристрою «Драгер», було встановлено позитивний результат на стан алкогольного сп`яніння в 0,65 проміле.

З огляду на те, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, згідно з положеннями ст. 130 КУпАП, тягне за собою накладення адміністративного стягнення, інспектор СРПП відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 після проходження тесту на перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого пристрою «Драгер», направився до службового автомобіля марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 та запросив до салону автомобіля водія ОСОБА_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, 15.01.2025 приблизно о 16:19 год. водій ОСОБА_4 знаходячись на ділянці дороги Н-10 у селі Вовчківці Снятинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де в той час перебували інспектори СРПП відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що він спілкується із службовою особою поліцейським, в коло повноважень якого, відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», входить здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, маючи на меті уникнути накладення адміністративного стягнення шляхом не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, прагнучи домогтись від службової особи правоохоронного органу невчинення певних дій та вчинення інших дій в його інтересах, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання надав службовій особі інспектору СРПП відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень, які залишив всередині підлокітника в салоні службового автомобіля за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто, в наданні неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами статті 337 КПК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він надав неправомірну вигоду за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Приписами статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з статтею 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України, є нетяжким злочином.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 3 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст. 67 КК України, не встановлено.

Частина 1 статті 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу або обмеження волі, або позбавлення волі. Обираючи обвинуваченому вид покарання, суд, керуючись частиною 2 статті 53 КК України, враховує майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, однак у судовому засіданні просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Суд також враховує досудову доповідь Коломийського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 11.03.2025, про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства (а.к.п. 29-35).

Виходячи з викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що останній є особою молодого віку, є особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни та учасником бойових дій, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за медичною допомогою до лікаря нарколога та лікаря психіатра не звертався, за час проживання на території села Бучачки Коломийського району Івано-Франківської області проявив себе з доброї сторони, скарг та заяв на його поведінку від рідних чи сусідів не поступало, а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до частини 2 статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 349, статтями 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2025, на вісім банкнот номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень серіями та номерами БН 4846707, АБ 8434028, АВ 4854293, ЯБ 7452824, ЕГ 3440815, АЄ 8847877, ГК 6829860, АП 1920292, які передано на зберігання на банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк», та конфіскувати вказані банкноти в дохід держави шляхом перерахування на р/р № UA0992708, Код , МФО: 300001, Отримувач: Національний банк України для потреб Збройних Сил України;

- оптичний носій інформації диск формату DVD-R фірми «ALERUS» об`ємом 4,7 Gb з інформацією з портативних відео реєстраторів (нагрудних камер) інспекторів СРПП відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області зберігати при матеріалах справи.

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів Івано-Франківським НДЕКЦ МВС у сумі 4 775,40 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7