11.03.2025
Справа № 331/3431/22
Провадження № 1-кп/331/129/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні має малолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.06.2022 вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. Згідно вимог ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

1. Короткий зміст клопотання

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 просила застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування клопотання зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово не прибував у судові засідання, через що 25 грудня 2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя був оголошений у розшук, що підтверджує, факт того, що в подальшому останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, встановлено, що за вказаною в обвинувальному акті адресою ОСОБА_3 не мешкає та змінив контактні дані. Існування ризику, передбаченого ч.3 ст.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_3 регулярно займається збутом наркотичних засобів та особисто знайомий з ключовим свідком по справі, якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечної психотропної речовини у ОСОБА_3 . Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім того, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та не має соціальних зв`язків.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримала та вважала обґрунтованими заявлені ризики.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та зазначили, що клопотання є необґрунтованим, жодні із наведених прокурором ризиків, нічим не підтверджуються, ОСОБА_3 має постійне місце проживання та на сьогодні зобов`язується своєчасно прибувати до суду та належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки, тому може перебувати на домашньому арешті. Останній ухилявся не від суду, а від органів військового правопорядку, оскільки не бажав продовжувати служити у ЗСУ.

3. Встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2022 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 вересня 2022 року включно в межах строку досудового розслідуванн, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 99 240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн.

08 серпня 2022 року ОСОБА_3 було звільнено з-під варти, у зв`язку із внесенням застави.

29 вересня 2022 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року провадження зупинено у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року провадження відновлено.

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року провадження зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку обвинуваченого.

10 березня 2025 року суддею задоволено клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 та надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження.

10 березня 2025 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_3 затримано згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року провадження відновлено.

Згідно з повідомленням органу пробації, військовослужбовець ОСОБА_3 знаходиться в списках осіб, котрі самовільно залишили місце несення служби, військова служба останнього призупинена відповідно до витягу з ЄРДР від 22.05.2024 за № 004333 та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Необхідно також зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

5. Оцінка та мотиви суду

5.1 Щодо наявності ризику переховуватися від суду

Судом встановлено, що під час судового провадження ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією до складу військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим ухвалою суду від 24 листопада 2023 року провадження по справі було зупинено. Однак, згідно з повідомленням органу пробації, військовослужбовець ОСОБА_3 знаходиться в списках осіб, котрі самовільно залишили місце несення служби, військова служба останнього призупинена відповідно до витягу з ЄРДР від 22.05.2024 за № 004333 та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024. На підставі чого, ухвалою суду від 12 вересня 2024 року провадження відновлено. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 порушував свої процесуальні обов`язки, допускав численні неявки за викликом в судові засідання без поважних причин, внаслідок чого ухвалою суду від 25 грудня 2024 року був оголошений у розшук. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, обвинувачений був затриманий працівниками поліції та доставлений до суду.

Також, судом взято до уваги, що ОСОБА_3 одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, однак з сім`єю не проживає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які б запобігли настанню ризику переховування від суду.

Зазначені обставини, дають підстави суду вважати, що залишаючись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання, оскільки вказаний ризик є очевидним.

5.2 щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім того, судом взято до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Новий злочин вчинив під час іспитового строку, призначеного судом. Обставини ймовірно вчиненого злочину свідчать про те, що обвинувачений має підвищену суспільну небезпеку через втягнення у вживання наркотичних засобів інших, більш того ОСОБА_3 регулярно займається збутом наркотичних засобів, що свідчить про умисний вибір незаконного промислу та можливість продовжувати аналогічні правопорушення заради заробітку, що, в свою чергу, може вказувати про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

5.3 щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків

У той же час, на думку суду стороною обвинувачення не підтверджений ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки дослідження більшої частини доказів по справі вже було здійснено судом.

5.4 Щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу

У судовому засіданні ОСОБА_3 просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та забов`язувався перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, суд, урахувавши поведінку обвинуваченого за час судового розгляду з 29.09.2022, а саме: допущення неодноразових неявок в судові засідання, а також той факт, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, перебував у розшуку та обраний на досудовому розслідуванні у вигляді застави був порушений обвинуваченим, свідчить про низьку правосвідомість обвинуваченого в частині необхідності виконання своїх процесуальних обов`язків.

5.5 щодо визначення альтернативного запобіжного заходу

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Суддя, вирішуючи питання визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, враховує в сукупності всі наявні обставини даного кримінального провадження, характер інкримінованого злочину та його тяжкість, те що, обвинувачений ОСОБА_3 порушив обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді застави, приходить до переконання, що підстав для визначення застави як альтернативного запобіжного заходу немає, через високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення або зникнення від слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183,184, 194 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні має малолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 09 травня 2025 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою, її захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1