ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/231/25 Справа № 711/6177/20 Категорія: ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000137 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 жовтня 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.10.2024 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.189 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч.2 ст.189 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст. 75,76 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього певних обов`язків.

Ухвалою, що оскаржується, було виправлено описки у вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.2 ст.186 КК, а саме описки, допущені у вступній, мотивувальній та резолютивній частині вироку від 07.10.2024 та ухвалив:

«Вважати вірно в вступній частині вироку - в частині прізвища прокурора « ОСОБА_6 ».

Вважати вірно в описовій частині вироку «Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за: ч.1 ст.189 КК України вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) та за ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно».

Вважати вірно в резолютивній частині вироку - в частині призначеного покарання - «... за ч.1 ст.189 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі».

В апеляційній скарзі захисник просить змінити частково вищевказану ухвалу. Виключити із мотивувальної та резолютивної частини ухвали посилання суду на: «Вважати вірно в описовій частині вироку «Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за: ч.1 ст.189 КК України вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) та за ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно». Вважати вірно в резолютивній частині вироку - в частині призначеного покарання - «... за ч.1 ст.189 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі». У решті ухвалу залишити без змін.

Стверджує, що ухвалюючи оскаржувану ухвалу про виправлення описки, суд першої інстанції змінив резолютивну частину вироку, зокрема змінивши кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вказаних у обвинувальному акті, з ч.2 ст.189 КК України на ч.1 ст.189 КК України, що не може вважатись опискою чи арифметичною помилкою.

Окрім того, зазначаючи у резолютивній частині ухвали: «за ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно», суд також неправильно вказує кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_7 - грабіж, поєднаний з насильством, оскільки вказана ознака ОСОБА_7 інкримінована не була і предметом судового розгляду не виступала.

Щодо внесення судом змін в мотивувальну частину вироку суду щодо виправлення кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України на ч.1 ст.189 КК України, вважає, що суд першої інстанції позбавлений можливості вносити зміни у висновки в цій частині та радикально змінювати обставини, що є доведеними на думку суду.

Також вказує на зазначення судом про внесення змін в описову частину вироку, оскільки, відповідно до ч.1 ст.374 КК України вирок суду складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

При цьому постановлена судом першої інстанції ухвала від 18.10.2024, якою внесено зміни у мотивувальну та резолютивну частину вироку цього ж суду від 08.10.2024, не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених у судовому рішенні описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень. Натомість вирішення питання щодо допущених судом першої інстанції порушень віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.

Зазначене узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, зокрема, до таких висновків дійшов суд касаційної інстанції у постанові від 12.11.2020 (справа № 127/8685/19, провадження № 51-3931км20).

Як вбачається із тексту вироку суд першої інстанції самостійно у спосіб, не передбачений КПК, змінив текст резолютивної частини вироку від 07.10.2024, змінивши кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вказаних у обвинувальному акті, з ч. 2 ст. 189 КК на ч. 1 ст. 189 КК, що не може вважатись опискою чи арифметичною помилкою.

Окрім того, істотно змінюючи мотивувальну частині вказаного вироку щодо правильності кваліфікацій дій обвинуваченого, суд першої інстанції значно відступив від можливості виправлення описки у судовому рішенні в порядку, визначеного ст. 379 КПК України.

Отже, під час розгляду судом першої інстанції питання про внесення зміни у вироку у порядку передбачено ст. 379 КПК, допущено вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели, в тому числі, до порушення гарантії правової визначеності, а саме незмінності судового рішення, що з урахуванням вищевказаного, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК також є підставою для часткового скасування оскаржуваної захисником ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 жовтня 2024 року частково відносно внесення виправлення у мотивувальну частину вироку Придніпровського районного суду м.Черкасивід 07.10.2024 року щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.189 КК України - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) та за ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно і внесення виправлення у резолютивну частину цього вироку - за ч.1 ст.189 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4