УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4635/24

12 грудня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда, Республіки Казахстан, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта 2 навчального взводу 3 навчальної роти 4 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 04.10.2023 року, за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засідання прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану), зокрема, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді курсанта 2 навчального взводу 3 навчальної роти 5 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових

обов`язків, в умовах воєнного стану, 15 липня 2023 року близько 07 години 00 хвилин (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись в невідомому напрямку та проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та службові обов`язки тимчасово не виконував.

19 вересня 2024 року ОСОБА_4 у зв`язку із не встановленням місця його перебування, у порядку ст. 111, 112, ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яку вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, за місцем служби (роботи) командиру військової частини НОМЕР_1 .

19 вересня 2024 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.

15 жовтня 2024 року ОСОБА_4 розшуканий та затриманий на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення кримінального правопорушення від 05.09.2023 р.; доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ; рапортом ТВО навчальної школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 ; матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження.

16 жовтня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 грудня 2024 року, без права внесення застави.

Підставою для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує, що ризики, які були підставою для застосуваня щодо ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу не припинили своє існування та не зменшилися.

Зокрема, існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує, а саме позбавлення волі строком до десяти років, останній може переховуватися від суду з метою уникнення понесення покарання.

Також просив врахувати, що ОСОБА_4 на виклики слідчого для проведення із ним відповідних слідчих (процесуальних) дій не прибував, ухилявся від покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вказав на наявність ризиків, передбачених п. 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в Чернівецькій області, яка значно територіально віддалена від місця розгляду кримінального провадження.

У зв`язку із невстановленням місцезнаходження ОСОБА_4 був оголошений у загальнодержавний розшук, після чого затриманий та утримується під вартою.

Наведене вказує, що ОСОБА_4 має намір, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності, переховуватися від суду, схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та належному виконанню обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Просив врахувати, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою; до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Прокурор вказує, що на даний час зазначені ним ризики не зменшилися та продовжують існувати, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для виконання завдань кримінального провадження просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти вказаного клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 грудня 2024 року, без права внесення застави.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, проживає в смт. Глибока Чернівецького району Чернівецької області, що значно територіально віддалено від місця розгляду кримінального провадження та межує з державним кордоном з Румунією та Республікою Молдова. Наведене дає підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, ОСОБА_4 може залишити постійне місце проживання, перетнути державний кордон та переховуватися від суду, вчинити інші дії, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Крім того, існують обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити новий злочин.

Таким чином встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року, не зменшилися та не відпали.

Зокрема, продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, неналежною процесуальною поведінкою перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене.

При цьому суд також враховує обгрунтованість пред`явленого йому обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, негативну характеристику за місцем несення служби, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Підстав для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання існуючих ризиків та потреби кримінального провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що відповідає його цілям і меті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що на території України введено воєнний стан, а також наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вагомість доказів про вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за вірне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Таким чином, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, ч. 3 ст. 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Караганда, Республіки Казахстан, громадянину України, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 09 лютого 2025 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 14 год. 00 хв. 12 грудня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1