Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/984/25

Номер провадження: 1-кс/511/267/25

25.03.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіІльяшук А. В., за участю секретаря судового засідання Явдощук Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Тишкула Е.П., погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Колесник В.Л., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степанівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальнального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

прокурор Колесник В.Л.

слідчий Ткачук Ю.В.

підозрюваний ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідно до постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2024 року (справа № 511/3204/24, провадження № 3/511/1951/24), яка набрала законної сили 25 жовтня 2024 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, не виконав вказану постанову суду та продовжив керування транспортними засобами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років:

-11 грудня 2024 року о 20:00 був зупинений по вулиці Середня села Степанівка Роздільнянського району Одеської області працівниками Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області під час керування ним транспортним засобом ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія та без права керування будь-яким транспортним засобами.

-23 грудня 2024 року о 13:35 ОСОБА_1 був зупинений по вулиці Набережній села Новокрасне Роздільнянського району Одеської області працівниками Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області під час керування ним транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія та без права керування будь-яким транспортним засобами.

-2 лютого 2025 року о 17:50 ОСОБА_1 був зупинений по вулиці Європейська міста Роздільна Одеської області працівниками Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, під час керування ним транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія та без права керування будь-яким транспортним засобами.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 в період з 25 жовтня 2024 року по 2 лютого 2025 року, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортними засобом, всупереч постанови Роздільнянського районного суду Одеської області, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення норм, передбачених частиною 1 статті 129-1 Конституції України та частини 1 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання фізичними особами на всій території України, систематично продовжував керування транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,в межах Роздільнянського району Одеської області, чим умисно не виконав судове рішення.

Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 17.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 17.02.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з цим, органом досудового розслідування встановлено ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з чим, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий та прокурор вважають необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених диспозицією частини 5 статті 194 КПК України.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000105 від 12 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини 2 статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина перша статті 179 КПК України рагламентує, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

На підставі викладеного, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Тишкула Е.П., погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Колесник В.Л., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальнального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строків досудового розслідування, тобто до 18 квітня 2025 року (включно), з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатись за межі села НовокраснеРоздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги чи працевлаштування);

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Підозрюваному письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий (частина 3 статті 179 КПК України).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: А. В. Ільяшук