Провадження № 11-кп/4823/300/25
Категорія - ч. 1 ст. 389 КК України. Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000120 від 14 червня 2024 року, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 грудня 2024 року

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, 07 лютого 2023 року був засуджений Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 389 КК України до покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст. 59-1 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покладено на органи пробації за місцем його проживання.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ухвалено рахувати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Питання про долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим в ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 лютого 2023 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

27 березня 2023 року ОСОБА_6 було поставлено на облік до Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, розташованого за адресою: вул. Реміснича, буд. 2, м. Чернігів, письмово ознайомлено з умовами відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, було роз`яснено, що, згідно зі статтею 34 Кримінального-виконавчого кодексу України, він зобов`язаний: виконувати вимоги суду, надавати на вимогу уповноваженого органу пробації документи, пов`язані з виконанням даного покарання, повідомляти уповноважений орган пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну, з`являтися за викликом до уповноваженого органу пробації, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 389 КК України, про що у ОСОБА_6 відібрано підписку.

З метою ухилення від відбування додаткового покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, будучи особою, засудженою до цього виду покарання, ознайомленим з умовами відбування зазначеного виду покарання, без наявності поважних причин, ОСОБА_6 , діючи умисно, 09 червня 2023 року, приблизно о 09 год. 51 хв., в м. Чернігові по вул. Елеваторній, керував мотоциклом марки «ALFA FT 125 К9А» та допустив порушення Правил дорожнього руху, оскільки не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, при цьому рухався без застебнутого мотошолома.

Постановою інспектора УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_10 від 09 червня 2023 року ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладений штраф у розмірі 510 грн.

07 березня 2024 року, приблизно о 18 год. 20 хв., у м. Чернігові на вул. Глібова, ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Реugeot 605», р.н. НОМЕР_1 , та допустив порушення Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, у стані наркотичного сп`яніння.

За даним фактом постановою поліцейського УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_11 від 07 березня 2024 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП та накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2024 року ОСОБА_6 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік. Перелічені постанови набрали законної сили.

З метою ухилення від відбування покарання, ОСОБА_6 , будучи особою засудженою до позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки, 05 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 38 хв., в м. Чернігові по вул. Могучова, буд. 55, керував автомобілем марки «RENAULT 19», р. н. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, повторно протягом року, а також не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалась шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

За даним фактом відносно ОСОБА_6 були складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП, за результатами розгляду яких постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 листопада 2024 року останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накладений штраф у розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, а також безоплатного вилучення транспортного засобу. Вказана постанова суду набрала законної сили.

Така систематичність керування ОСОБА_6 транспортними засобами свідчить про ухилення ним від виконання додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 лютого 2023 року.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.1 ст. 389 КК України призначити покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте додаткове покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до положень ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.3 ст. 71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Враховуючи, що ОСОБА_6 відбув основне покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова у виді штрафу, проте не відбув покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, а відтак, судом безпідставно не застосовані положення ст. 71 КК України при визначенні остаточного покарання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили про часткове приєднання не відбутого додаткового покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляду суді першої інстанції відбувався за правилами ч.2 ст. 382 КПК України, і викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, викладені з урахуванням обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорювались учасниками судового провадження.

Згідно з ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2023 року за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

При цьому основне покарання у виді штрафу ОСОБА_6 відбув. Натомість посвідчення водія, на виконання вироку вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2023 року було вилучене лише 21 квітня 2023 року, що підтверджується актом вилучення посвідчення водія (а.с.38).

Так, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Відтак, враховуючи, що після постановлення вироку Деснянським районним судом м. Чернігова від 07 лютого 2023 року, яким і було призначено, у тому числі додаткове покарання, засуджений вчинив нове кримінальне правопорушення та до повного відбуття покарання за попереднім вироком, а тому, за встановлених обставин, суд повинен був призначити остаточне покарання за сукупністю вироків із застосуванням ч.ч.1,3 ст. 71 КК України, приєднавши невідбуте додаткове покарання.

Цим самим, судом в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме положення ст. 71 КК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, приєднанню підлягає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на увесь строк три роки, оскільки, засуджений, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично не виконував покарання, керуючи мотоциклом, автомобілями, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні судом вироку, що є підставою для його скасування в частині призначеного покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 420, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст. 389 КК України у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте додаткове покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті цей вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили негайно після проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4