Справа №487/3884/16-к
Провадження №1-о/487/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизовано розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 року головуючим суддею визначено ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , по розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 року за нововиявленими обставинами.

Від судді ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід, з тих підстав, що він приймав участь в розгляді справи та ухваленні вироку відносно ОСОБА_5 , який переглядається за нововиявленими обставинами.

Вищезазначена обставина може викликати сумнів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості суддів.

Суд, вивчивши матеріали провадження, приходить до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно п. 1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Як зазначив Європейський суд з прав людини у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Аналогічні міркування, з посиланням на практику ЄСПЛ, наведено і в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №277/599/15-к та №552/4932/17 від 13.12.2018.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

У своїх заяві про самовідвід суддя ОСОБА_2 не зазначає про неможливість винесення ним об`єктивного рішення у справі, проте суд з урахуванням викладених в заяві обставин, вважає, що у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді при розгляді даної скарги.

Виходячи з положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_2 від розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Справу №487/3884/16-к провадження №1-о/487/1/25 передати до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3