Справа № 991/3232/25
Провадження 1-кс/991/3230/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000154 від 03.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просить продовжити на два місяці строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_6 обов`язків.

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023, за підозрою, серед інших, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020); ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2025 у справі № 991/1081/25 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у розмірі 8 000 000 гривень.

У випадку внесення застави на підозрювану покладено такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора, або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а саме з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- утримуватись від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з такими особами: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , з членами Постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містопланування та земельних відносин, службовими особами і працівниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин», службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест», службовими особами і працівниками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Водночас прокурор зазначає про необхідність продовження строку дії відповідних обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , ще на два місяці, так як встановлені у ході досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1-5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив продовжити підозрюваній строк дії покладених на неї обов`язків на два місяці.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні та письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, зважаючи на ту обставину, що обов`язки були покладені на підозрювану саме ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу (у вигляді тримання під вартою) і за його переконанням така ухвала в силу приписів КПК України припинила свою дію 07 квітня 2025 року, то і покладені нею на підозрювану передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки фактично є скасованими. Захисник вважає, що посилання прокурора на те, що строк дії обов`язків починає відраховуватися від моменту внесення застави не ґрунтується на приписах КПК України.

Крім того, захисник звернув увагу слідчого судді, що подані прокурором матеріали кримінального провадження не містять фактичних даних про те, що ОСОБА_4 здійснювала будь-які дії, спрямовані на облік витрат, пов`язаних із реалізацією злочинного механізму, прийом та виконання заявок про фінансові витрати від учасників злочинної організації та видачу готівкових коштів для їх компенсації. Окрім ОСОБА_8 підозрювана не знайома з іншими «членами злочинної організації», відтак ніяких заявок від них не приймала та не виконувала; жодних протиправних вказівок та доручень ОСОБА_7 та/або ОСОБА_8 , спрямованих на виконання завдань злочинної організації, не виконувала.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Положеннями ст. 199 КПК України встановлено порядок продовження строку тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що детективами Третього підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 369, ч.ч. 3, 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у період з 2019 по 2023 роки створив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із оберненням майна та активів територіальної громади міста Києва на користь членів злочинної організації, підкупу службових осіб органу місцевого самоврядування, а також з 2019 року по 2025 рік здійснював керівництво такою злочинною організацією та залучення до її протиправної діяльності інших осіб.

До складу злочинної організації у 2019-2023 роках увійшли заступник голови Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) з питань здійснення самоврядних повноважень ОСОБА_9 , депутат Київради - голова постійної комісії КМР з питань архітектури, містопланування та земельних відносин (далі - земельна комісія КМР) ОСОБА_10 ; депутат КМР - член земельної комісії КМР ОСОБА_11 , перший заступник директора комунального підприємства «Спецжитлофонд» виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_12 , заступник директора комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_13 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

За переконанням прокурора злочинна організація, використовуючи службові повноваження, посади та зв`язки її учасників встановила контроль над окремими питаннями земельної, бюджетної та інвестиційної сфер у місті Києві. Як наслідок ОСОБА_7 отримав незаконний вплив на керівництво та депутатів КМР, службових осіб виконавчого органу Київради, на структурні підрозділи, відповідальні за передачу земельних ділянок із комунальної власності територіальної громади міста Києва, а також відповідальні за інвестиційну та бюджетні сфери. Маючи організаційні та адміністративні можливості, злочинна організація визначила однією з основних своїх цілей заволодіння інвестиційно привабливими земельними ділянками територіальної громади міста Києва поза процедурою земельних торгів з метою їх подальшої забудови.

Так, учасники злочинної організації обирали привабливі земельні ділянки та забезпечували спорудження будівель невеликої площі, право власності на які реєстрували на підконтрольних осіб. Після цього ці особи подавали до міської ради заяви про передачу їм прав на земельні ділянки для обслуговування споруд, що дозволяло уникати конкурентних торгів.

У свою чергу депутати КМР та службові особи КМДА, будучи учасниками злочинної організації, або ж перебуваючи під її впливом, забезпечували прийняття необхідних рішень, внаслідок яких під обслуговування незначних об`єктів нерухомості виділялись земельні ділянки непропорційної площі.

За переконанням прокурора ОСОБА_7 контролював вказаний процес як через вплив на частину депутатів КМР, так і шляхом надання їм неправомірної вигоди.

Для забезпечення такої діяльності ОСОБА_7 використовувався офіс у приміщенні на 7 поверсі бізнес-центру АДРЕСА_1. У цьому офісі, під головуванням ОСОБА_7 , проводилися закриті наради, на яких вирішувалися ключові питання місцевого значення, надавалися вказівки щодо дій посадовців, включно з призначенням лояльних осіб, звільненням підпорядкованих службовців, «реформуванням» структур КМДА та звітуванням про виконання завдань, виділення бюджетних коштів в інтересах членів злочинної організації.

З урахуванням визначених напрямів вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів злочинною організацією під керівництвом ОСОБА_7 у період із листопада 2023 року по грудень 2024 року вчинено низку злочинів.

Зокрема, серед цих злочинів - незакінчений замах на протидію законній господарській діяльності приватного підприємства «КОЛІБРІС». Цей злочин вчинено за участі службових осіб КМР, які мали намір висловити представникам підприємства протиправні вимоги припинити діяльність із торгівлі та надання в оренду торговельних приміщень. Метою таких дій було захоплення земельної ділянки, яку орендувало вказане підприємство, на вулиці Гната Юри у м. Києві. Члени злочинної організації мали намір використати цю земельну ділянку для власного комерційного проєкту. Однак вказане кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі злочинної організації - викриття та припинення протиправної діяльності правоохоронними органами.

Також було вчинено 6 (шість) незакінчених замахів на заволодіння земельними ділянками територіальної громади міста Києва, які були припиненні внаслідок викриття діяльності злочинної організації.

Органом досудового розслідування встановлено, що ці злочини вчинено шляхом зловживання службовим становищем службовими особами структурних підрозділів виконавчого органу КМР (КМДА) та депутатами КМР, які обіймали посади голови й членів земельної комісії. Дії злочинців виразилися в протиправному уникненні процедури земельних торгів із наміром використати земельні ділянки для забудови членами злочинної організації чи підконтрольними їм особами, що могло спричинити територіальній громаді міста Києва збитки у розмірі ринкової вартості земельних ділянок.

Так, відповідні протиправні дії були вчинені щодо наступних земельних ділянок: кадастровий номер: :79:221:0215; розташування: АДРЕСА_2; площа: 0,0755 га; ринкова вартість: 6 155 372 грн.; кадастровий номер: :62:004:0102; розташування: АДРЕСА_3; площа: 0,2 га; ринкова вартість: 13 415 421 грн.; кадастровий номер: :88:012:0025; розташування: АДРЕСА_4; площа: 0,1144 га; ринкова вартість: 10 230 050 грн.; кадастровий номер: :85:425:0024; розташування: АДРЕСА_5; площа: 0,1460 га; ринкова вартість: 45 421 000 грн.; кадастровий номер: :75:177:0069; розташування: АДРЕСА_6; площа: 0,0804 га; ринкова вартість: 4 026 601 грн.; кадастровий номер: :75:178:0011; розташування: АДРЕСА_6; площа: 0,0881 га; ринкова вартість: 4 412 233 грн.

Окрім замахів, злочинною організацією було також вчинено заволодіння земельною ділянкою площею 0,0994 га (кадастровий номер :72:012:0007) за адресою: АДРЕСА_7. Ділянка була використана для забудови, що завдало територіальній громаді збитків у розмірі 11 590 343 грн.

Додатково до цього, 29.05.2024 зафіксовано факт висловлення ОСОБА_7 через ОСОБА_8 обіцянки неправомірної вигоди в розмірі 100 000 доларів США члену земельної комісії та депутатці КМР ОСОБА_11 . Ця обіцянка була висловлена вказаними особами та прийнята ОСОБА_11 в обмін на її постійне та систематичне використання повноважень як члена земельної комісії для ухвалення рішень в інтересах учасників злочинної організації.

Вищевказані події відбулись у офісному приміщенні бізнес-центру АДРЕСА_1, яке ОСОБА_11 систематично відвідувала, як безпосередній член злочинної організації.

Поряд із вищевказаними фактами також встановлено відомості про систематичні факти вчинення дій, спрямованих на надання неправомірної вигоди іншим депутатам КМР, службовим особам як Київради, так і структурних підрозділів виконавчого органу КМР (КМДА).

Враховуючи встановлені обставини 10 (десяти) членам злочинної організації, які причетні до скоєння наведених вище кримінальних правопорушень, 06.02.2025 повідомлено про підозру.

За змістом повідомлення про підозру, ОСОБА_6 входила до структурної частини злочинної організації та, як працівниця офісу ОСОБА_7 , відповідала за ведення бухгалтерського обліку злочинної організації, у тому числі за облік витрат та доходів, пов`язаних із реалізацією злочинних механізмів, а також за видачу учасникам злочинної організації грошових коштів відповідно до поданих ними заявок про здійснення витрат, одержання грошових коштів та їх розміщення на банківських рахунках та індивідуальних банківських сейфах; виконувала вказівки та доручення ОСОБА_7 або ОСОБА_8 , спрямовані на виконання завдань злочинної організації.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється: в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-IX від 04.06.2020); у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві незакінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України; у пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання доказами.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя дійшов переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки наведені стороною обвинувачення докази з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрювану ОСОБА_4 з кримінальним правопорушенням на даному етапі досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2025 у справі № 991/1081/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у розмірі 8 000 000 грн, за умови внесення якої на підозрювану покладено ряд процесуальних обов`язків.

Як вбачається із повідомлення начальника Ізолятора тимчасового тримання ГУНП у м. Києві 20.02.2025 о 10:20, ОСОБА_4 звільнено адміністрацією ІТТ у зв`язку з внесенням застави, що підтверджено довідкою Вищого антикорупційного суду від 19.02.2025 № 03.13-04/16/2025.

За наведеного, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України остання вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з одночасним покладенням обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 07.02.2025.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Прокурор у клопотанні зазначає, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають спрямуванню обвинувального акту до суду до закінчення строку дії покладених на підозрювану обов`язків, а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, постановою заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_65 від 02.04.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023 до трьох місяців, тобто до 06.05.2025 включно.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не може бути закінчено у межах строку дії покладених на підозрювану обов`язків.

При цьому, як стверджує прокурор, з часу застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу встановлені слідчим суддею ризики не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваної запобіжного заходу та покладення на неї відповідних обов`язків.

Проаналізувавши зазначені аргументи щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування у відповідній категорії справ пільгових інститутів, таких як звільнення від покарання з іспитовим строком (ст. 75 КК України) та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом (ч. 1 ст. 69 КК України). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_4 у випадку направлення обвинувального акта щодо неї до суду та визнання її винуватою у вчиненні злочинів, які їй інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_4 покинути територію України свідчить також і наявність паспорта громадянина України для виїзду та значні майнові активи підозрюваної та її близьких осіб, у тому числі неофіційний дохід ОСОБА_4 , отриманий від злочинної діяльності.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі підозрюваної ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і за кордоном, у тому числі за можливої допомоги організатора злочинної організації - ОСОБА_7 .

Слідчим суддею береться до уваги, що ОСОБА_4 має матір похилого віку - ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є непрацездатною за віком (посвідчення № НОМЕР_1 від 21.08.1999) та має проблеми зі здоров`ям (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 1556 від 15.12.2023), однак вказане не нівелює зазначений ризик та не зменшує його до малоймовірності.

Про ризик знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень свідчать здобуті органом досудового розслідування дані щодо систематичного вжиття співучасниками, у тому числі підозрюваною, заходів щодо приховування доходів, наявного майна, джерел їх походження, зокрема щодо активів інших співучасників, здійснення оплати злочинної діяльності співучасників через посередників, фіктивне працевлаштування.

Встановлено відомості про вжиття співучасниками, зокрема і ОСОБА_4 , заходів посиленої конспірації для унеможливлення викриття діяльності злочинної організації, які вказують на високий рівень підготовки та конспіративності їх дій, схильність та здатність приховувати і маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а саме: залучення значної кількості підконтрольних/пов`язаних осіб для оформлення на них майна, у тому числі яке є предметом та/або засобами вчинення злочинів; приховування, за вказівкою співучасників, документації про діяльність злочинної організації та готівкових коштів у банківських скриньках/сейфах, відкритих на ім`я значної кількості пов`язаних осіб.

Також зафіксовано використання зашифрованих найменувань/маркувань проектів, що перебувають в роботі використання псевдонімів для позначення залучених до злочинної організації осіб, у тому числі в особистому спілкуванні, робочій документації та звітності, для унеможливлення викриття їх участі у вчинюваних злочинах та встановлення усіх обставин і механізму діяльності злочинної організації, а також маскування домовленостей щодо передачі неправомірної вигоди службовим особам, а також цілей запланованих із ними зустрічей.

Учасники злочинної організації використовували в роботі зашифровані носії інформації, здійснювали шифрування паролями робочої документації, спілкування через платні захищенні поштові сервіси та месенджери, опрацьовували робочу документацію через хмарні сервіси, без її зберігання у паперовому вигляді, систематично знищували паперові носії та очищували носіїв інформації, знищували відомості про надання неправомірної вигоди.

Під час проведення НСРД зафіксовано відомості про планування дій щодо знищення/приховування викривальних доказів з технічних носіїв інформації співучасників у разі проведення щодо них слідчих дій, зокрема, миттєве видалення інформації, вихід з облікових записів через інші пристрої, «скидання» пристроїв до базових налаштувань, видача представникам правоохоронних органів іншого «чистого» пристрою.

Крім того, зафіксовано відомості про обговорення необхідності підробки господарської документації, у тому числі укладення договорів/додаткових угод задніми числами.

Беручи до уваги, вищевикладене та наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зважаючи, що підозрювана діяла спільно з іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, виконувала вказівки ОСОБА_8 , відповідала за ведення/ вела облік витрат та доходів злочинної організації, зокрема пов`язаних із реалізацією злочинних механізмів, видавала учасникам злочинної організації грошові кошти, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_67 має безпосередній доступ до відповідної документації, а тому має реальну можливість для її приховування, спотворення, зміни чи знищення.

Отже, на переконання слідчого судді, такий ризик доведений стороною обвинувачення на даній стадії кримінального провадження.

На думку слідчого судді, продовжує існувати також і ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, при встановленні наявності якого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом

ОСОБА_4 , діючи у складі злочинної організації, відповідала за ведення/ вела облік витрат та доходів злочинної організації, зокрема пов`язаних із реалізацією злочинних механізмів, видавала учасникам злочинної організації грошові кошти, є обізнаною про залучених до злочинної діяльності юридичних осіб, оплату послуг їх фіктивних директорів/власників, у зв`язку з чим може здійснювати вплив на представників відповідних суб`єктів господарювання, інших причетних осіб, які ще не допитувались у даному Кримінальному провадженні і можуть володіти відомостями, що мають значення для досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням також встановлено факти систематичного підкупу учасниками злочинної організації службових осіб ряду правоохоронних та державних органів за вчинення дій в інтересах злочинної організації, з метою забезпечення своєї подальшої злочинної діяльності і унеможливлення її викриття, а також відомості щодо безпосереднього матеріального заохочення учасників самої злочинної організації, у тому числі тих, які є службовими особами, для забезпечення їх лояльності, вмотивованості та оплати їх участі у спільних проектах.

Враховуючи, що існує взаємообумовленість дій між підозрюваною ОСОБА_4 та іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, зважаючи на її роль у інкримінованих правопорушеннях, використовуючи свої зв`язки, авторитет, приязні стосунки з такими особами, інший незаконний вплив (шантаж, підкуп, погрози), безпосередньо або опосередковано через інших осіб може впливати на свідків/інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань/відмови від дачі показань задля уникнення/мінімізації можливої кримінальної відповідальності.

Враховуючи вище викладене, зазначений ризик визнається спроможним.

Обґрунтовуючи наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор посилається на те, що члени злочинної організації використовували неформальні зв`язки організатора у правоохоронних органах, завдяки яким систематично у позапроцесуальний спосіб отримували інформацію, що становить таємницю досудового розслідування, зокрема про заплановані щодо них слідчі дії, мали змогу впливати на рух кримінальних проваджень, перешкоджати проведенню заходів щодо протидії їх злочинній діяльності. Вказані зв`язки співучасники, у тому числі ОСОБА_4 , можуть використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкодити здійсненню досудового розслідування щодо них, зокрема шляхом підкупу, погроз, тиску, штучного створення доказів своєї невинуватості, отримання таємної інформації, розкриття якої на даному етапі кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Наведені обставини вказують на існування вказаного ризику.

На обґрунтування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , слідчим суддею береться до уваги, що більшість епізодів злочинної діяльності співучасників були припинені органом досудового розслідування на стадії незакінченого замаху на вчинення злочину. Відповідно, злочинні наміри підозрюваних щодо заволодіння зазначеними земельними ділянками не були реалізовані до кінця через незалежні від них обставини. Разом з тим, співучасники вже профінансували значну кількість витрат на проекти, пов`язані з одержанням таких земельних ділянок та їх подальшою комерційною забудовою, в тому числі залучили фінансування партнерів, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що учасники злочинної організації зацікавлені у отриманні зазначених земельних ділянок.

Крім того, у ході досудового розслідування зафіксовано, що умислом співучасників охоплювалось заволодіння ще значною кількістю земельних ділянок у м. Києві за аналогічним злочинним механізмом, про що свідчить зміст їх систематичних нарад за напрямком «Торгівля», опрацювання у ході їх проведення значної кількості списків відібраних земельних ділянок та обговорення їх комерційної привабливості, залучення на відповідні проекти за напрямком «Торгівля» партнерів з числа великих забудовників, тощо.

Враховуючи викладене, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні пособництва незакінченому/закінченому замаху на заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками можливого вчинення підозрюваною відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваною таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тобто ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваної та виключно позитивні характеризуючі матеріали, на які посилається сторона захисту, жодним чином не свідчить про відсутність встановлених слідчим суддею ризиків.

За таких обставин, враховуючи тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, кількість його учасників, наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, стан здоров`я та майновий стан, слідчий суддя визнає спроможними зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність обставин, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020); ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації встановлених ризиків, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваної, необхідним є продовження строку дії покладених на неї обов`язків, які на цій стадії кримінального провадження є необхідними й достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, а вказане втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Серед переліку підозрюваних, з якими прокурор просить встановити обов`язок не спілкуватись, зазначено саму підозрювану ОСОБА_4 , за таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне викласти обов`язок в такій редакції: «утримуватися від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а саме з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ».

Положення ч. 7 ст. 194 КПК України передбачають покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану особу на строк не більше двох місяців.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає підстави для часткового задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , на два місяці, тобто до 14.06.2025 включно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 176-178, 182, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора, або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а саме з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- утримуватись від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з такими особами: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , з членами Постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містопланування та земельних відносин, службовими особами і працівниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин», службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест», службовими особами і працівниками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на підозрювану ОСОБА_4 до 14.06.2025, в межах строку досудового розслідування у кримінальному проводженні №0000154 від 03.04.2023.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000154 від 03.04.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1