КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/2878/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 , який бере участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 120 231 000 300 024 19 від 09 серпня 2023 року на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянськогорайонного суду міста Києва від 21.12.2023 засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , кожного, за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , кожному, рахувати з моменту затримання - з 08.06.2023.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , кожного, до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України, у строк відбування покарання ОСОБА_9 ОСОБА_7 , кожному, зараховано попереднє ув`язнення з 08.06.2023 по 21.12.2023 включно з розрахунку день за день.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 12.06.2023 на майно, а саме: 2 зіп-пакета з пустими зіп-пакетами, в кількості, приблизно 50 шт., електронні ваги, в кількості 3 шт., блокнот із записами, - оскільки воно підлягає знищенню.

У провадженні вирішена доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09.05.2024 вирок суду першої інстанції стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 змінено, дії кожного з обвинувачених перекваліфіковано з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України та за цим законом ОСОБА_9 призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, а ОСОБА_7 - 2 роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.12.2024 ухвалу суду апеляційної інстанції від 09.05.2024 стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Обрано стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк - 60 днів.

21.01.2025 до Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 , який бере участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожному, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог прокурор зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого судом першої інстанції кожному з них призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому існує ризик переховування від суду з метою уникнення від покарання, що враховано і судом касаційної інстанції при обранні кожному з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданого клопотання щодо продовження строку тримання кожного з обвинувачених під вартою, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби, не виключно в умовах контролю з застосуванням електронного засобу, проаналізувавши зазначені у клопотанні доводи, слід дійти наступного висновку.

Як указують приписи ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції, у тому числі щодо розгляду клопотань сторін у провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу.

Згідно норми ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, як наголошується в ч. 2 цього процесуального закону.

За ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження - є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, або ж застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Перевіривши доводи клопотання прокурора, а також матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, стадію судового розгляду та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що в сукупності можуть свідчити про існування ризику можливого переховування кожного з обвинувачених від суду, на що послався і суд касаційної інстанції в постанові від 17.12.2024 при обранні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на якому вони нині перебувають, а розглянути провадження судом апеляційної інстанції до закінчення строку дії запобіжного заходу не виявляється можливим.

Колегія суддів вважає, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, у тому числі у виді домашнього арешту/нічного домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, на чому наполягала сторона захисту в судовому засіданні, не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, запобігання встановленому ризику, а також здійснення ними дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою, матеріали кримінального провадження не містять.

За наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора, який бере участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, кожному з обвинувачених за ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 120 231 000 300 024 19 від 09 серпня 2023 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили або до прийняття іншого рішення за результатами апеляційного розгляду провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4