Справа № 372/707/25
Провадження 1-кс-137/25
ухвала

Іменем України

10 лютого 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000394, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 07 лютого 2025 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , з метою помсти останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою каністри в якій знаходилися паливно-мастильні матеріали та запальнички, які мав при собі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна вчиненого шляхом підпалу, тобто діючи умисно, вчинив підпал гаражного приміщення, яке розташоване на території вказаного домоволодіння, внаслідок чого воно було пошкоджене. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та своїми загально-небезпечними діями, які виразилися в умисному пошкодженні чужого майна вчиненого шляхом підпалу, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди.

08 лютого 2025 року в період часу з 00 години 14 хвилин до 00 години 57 хвилин слідчим слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено каністру металеву об`ємом 5 л. квадратної форми з невідомою речовиною на дні яку поміщено до спец пакету № WAR 1720192 з відповідними написами.

08.02.2025 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 08.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, було винесено постанову про визнання речовими доказами речей, вилучених в ході проведення огляду місця події.

Виходячи з того, що при проведенні огляду вилучено каністру, яка є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищеперераховане майно, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відеозапис за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до постанови слідчого від 08.02.2025 року каністру металеву об`ємом 5 л. квадратної форми з невідомою речовиною на дні визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000394, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання каністри металевої об`ємом 5 л. квадратної форми з невідомою речовиною на дні доказами у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучену в ході проведення огляду місця події 08 лютого 2025 року в період часу з 00 години 14 хвилин до 00 години 57 хвилин за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Копачі, пров. Мирний, буд. 11, а саме на каністру металеву об`ємом 5 л. квадратної форми з невідомою речовиною на дні яку поміщено до спец пакету № WAR 1720192 з відповідними написами.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: