ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1020/25 Справа № 192/2909/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено у задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

З апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду та просить переглянути вирок, яким він був засуджений за ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року ОСОБА_8 засуджений за вчинення 09.03.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 9750 грн. Оскільки вартість майна, яке викрав засуджений на час вчинення діяння перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння немає застосовуватися ст. 5 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги засудженого, прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року ОСОБА_8 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України за вчинення 09.03.2023 року крадіжки на суму 9750 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Враховуючи те, що вказаними протиправними діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому у розмірі, що відповідно перевищує розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2023 році, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у проведенні покарання за вказаним вироком у відповідність до вимог законодавства України.

Водночас, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 в ДУ Солонянська виправна колонія № 21 відбуває покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року, до покарання якого на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року, тобто призначене покарання за вироком від 14.06.2022 року враховане у вироку від 26.04.2023 року, а тому зазначене свідчить про те, що вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року також виконується на території територіальної юрисдикції Солонянського районного суду Дніпропетровської області, що не було враховано судом першої інстанції при розгляді подання виправної колонії.

Згідно із ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За положеннями пункту 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З мотивувальної частини вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення крадіжки 08.12.2021 року на суму 1165,83 грн та 03.01.2022 року на суму 415,83 грн, тобто вказана сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка у 2012 році становила 1073 грн.

Станом на 01 грудня 2021 року та 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн.

Отже, вчинені ОСОБА_8 08.12.2021 року та 03.01.2022 року викрадення чужого майна на суми, менші за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, є дрібним викраденням шляхом крадіжки, яке не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне привести покарання засудженого ОСОБА_8 у відповідність до вимог кримінального законодавства та звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке враховане у вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У зв`язку з наведеним, подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню в порядку п.4 ч.1 ст.409 КПК України, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання засудженого ОСОБА_8 .

Звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, без застосування положень ст. 71 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4