Справа№ 953/1253/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 08.01.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка має повну вищу освіту, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштована у ФО-П ОСОБА_5 , на утриманні осіб похилого віку не має, інвалідом не являється, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

04.01.2025, приблизно о 21:30, ОСОБА_3 знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 .

В ході конфлікту, ОСОБА_3 , діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_6 та нанесла один удар долонею правої руки по лівій стороні обличчя в область щоки з лівої сторони, потім кулаком правої руки нанесла один удар в голову, в область носа, після чого двома руками схопила ОСОБА_6 за волосся голови та потягнула на сходовий майданчик, де залишила останню та зачинила двері. ОСОБА_6 , намагаючись забрати свої особисті речі, що залишилися в квартирі, подзвонила в дзвоник двері. ОСОБА_3 відчинила двері, підійшла до ОСОБА_6 та нанесла два удари лівою ногою по правій нозі, в область передньої поверхні стегна, після чого ОСОБА_6 впала на коліна та вдарилася ними.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-137/2025 від 27.01.2025, потерпілій ОСОБА_6 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна на спинці носу, на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, синці на передній поверхні правого стегна у нижній третині, в проекції колінних суглобів, ділянка відсутності волосся на голові. За ступенем тяжкості: синець, садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не заявлено та надано заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена ОСОБА_3 , захисником якої є адвокат ОСОБА_7 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_8 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженню.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченою ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 не заміжня, має зареєстроване місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, є працездатною особою, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштована у ФО-П ОСОБА_5 , на утриманні осіб похилого віку не має, інвалідом не являється, раніше не судима.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в межах установленої санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки на думку суду призначення їй більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1