ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/2796/23

н/п 1-кп/766/693/25

28 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0001190 від 19.06.2023 р. та за № 0001417 від 24.07.2023 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, з освітою неповною вищою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітня дитина 2013 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 17.06.2023 близько 15:00 год. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, буд. 138, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи дійсного наміру повернути майно власнику, заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «11T PRO», 8/256GB, який перебував у використані без комплектуючих пристроїв у справному стані, вартість якого станом на 17.06.2023 відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №3487/23 від 21.06.2023 могла становити 14622,30 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, передавши сторонній особі, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім того, ОСОБА_6 21.07.2023 близько 15:00 год. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території Дніпровського ринку у м.Херсон по вул. Миру біля будинку № 19, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 , під приводом здійснення безконтактного розрахунку за придбання товарів в магазині через «Google Pay» банківською карткою «Monobank» № НОМЕР_1 , не маючи дійсного наміру повернути майно власнику, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy 3 M13», 4/64 GB, темно-синього кольору, вартість якого станом на 23.07.2023 відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/122-23/2713-ТВ від 17.08.2023 могла становити 4821 грн. 67 коп., після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, передавши сторонній особі, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у вчиненому, пояснив, що 17.06.2023 р. попросив телефон у потерпілого ОСОБА_8 здійснити дзвінок, а сам мав на меті здати його в ломбард та отримати кошти, які витратити на свої потреби, що в подальшому зробив. Так само 21.07.2023 р. взяв телефон у ОСОБА_7 під приводом здійснити оплату товарів в АТБ, але маючи на меті також вказаний телефон продати, в подальшому здав телефон в ломбард, а кошти забрав собі. Після того, як потерпілі звернулися в поліцію він ці телефони викупив, їх потім віддали потерпілим. Розуміє, що вчинив протиправне діяння, вказав, що зробив для себе висновки щодо недопущення таких дій в подальшому житті.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, при обранні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесене до проступків, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується фактично посередньо, сім`ї та утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, була звільнена від покарання у зв`язку з усуненням законом караності за діяння, за яке вона була засуджена.

Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується задовільно, обставин не заперечував, надав суду чіткі та послідовні покази.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини обвинуваченим, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Отже, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння, практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого за час досудового слідства й судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, визначеному у санкції ч. 1 ст. 190 КК України та позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 190 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, звільнивши його разом з цим від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

У резолютивній частині вироку, серед іншого, у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Керуючись ст. 124, 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 656,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_9 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 260,00 грн.

Речові докази:

-мобільний телефон смартфон XIAOMI 11T PRO 8/256 GB перламутрового (блакитного/синього) кольору; IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , в прозорому силіконовому чохлі, вважати повернутим власникові, а саме: ОСОБА_5 ;

-оптичний DVD-R диск «VIDEX excellent» об`ємом 4,7 GB з відеозаписом із камер відеоспостереження ломбарду «Скарбниця» ПТ «Ломбард Гроші Тут», який розташований за адресою: м.Херсон, вул. І.Кулика, буд. 135 за 17.06.2023 р. залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний DVD-R диск з відеозаписом із камер відеоспостереження, розміщених у приміщенні «Ломбард «Гроші Тут» за адресою: м.Херсон, вул. І.Кулика, буд. 135 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, буд. 19 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1