Справа № 163/440/25
Провадження № 1-кс/163/106/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року місто Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000097 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полапи Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої спеціальної освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, однак відносно якого Шацьким районним судом Волинської області 29.11.2021 винесено ухвалу про те, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в стані неосудності, та щодо якого застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Клопотання слідча обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування за ознаками ч.4 ст.186 КК України встановлено, що ОСОБА_5 , 23.02.2025 приблизно о 23 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Надія», що за адресою: м. Любомль, вул. Володимирська, 49, Ковельського району, Волинської області, шляхом вільного доступу, відкрито викрав з прилавку, де розташовані каси, скляну банку об`ємом три літри із написом «ЗСУ зігрій солдата», у якій знаходились добровільні пожертви для потреб Збройних сил України у сумі 696 гривень, чим заподіяв громадській організації «РУХ ДОБРИХ СЕРДЕЦЬ» майнової шкоди на вказану суму.

Слідча вважає наявними передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, через що з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, вважає застосування більш м`якого запобіжного заходу таким, що не забезпечить запобігання цим ризиками.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник проти клопотання заперечили з тих підстав, що прокурор не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження по факту відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого в умовах воєнного стану, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000097 за ознаками ч.4 ст.186 КК України 24 лютого 2025 року, що підтверджено відповідним витягом.

В порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий о 00:40 годині 24.02.2025, що встановлено з відповідного протоколу затримання.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, оголошене ОСОБА_5 24 лютого 2025 року.

Злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Обґрунтованість підозри підтверджена: протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.02.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.02.2025; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного; іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами в сукупності.

Оголошена підозра як для стороннього об`єктивного спостерігача не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана прийнятною та обґрунтованою, що в будь-якому випадку наперед не свідчить про винуватість особи.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засідання підтверджено з огляду на таке.

Можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду доводиться тим, що підозрюваний розуміє, за відсутності доводів про зворотнє, наслідки своїх дій та покарання у вигляді позбавлення волі, яке останньому загрожує, оскільки інкримінований злочин за ч.4 ст.186 КК України, передбачає основне покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Крім цього, останній немає міцних соціальних зав`язків, ніде не навчається та не працює.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення також доводиться, оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, також двічі вчинив суспільно-небезпечні діяння, а на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено законом покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, як встановлено з ухвали Шацького районного суду Волинської області від 29.11.2021, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у стані неосудності та відносно нього застосовано заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Після чого ОСОБА_5 в процесі виконання вищевказаної ухвали, переслідуючи мету незаконного залишення спеціалізованого лікувального закладу, здійснив втечу з КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцьк", яка в порядку ст.508 КПК України забезпечує виконання запобіжних заходів, примусових заходів медичного характеру з посиленим та звичайним наглядом, у зв`язку із чим ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області визнано доведеним, що ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неусудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України, та до останнього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ризики передбачені п.п.2,3 ст.177 КПК України свого належного обґрунтування та доведення в судовому засіданні не знайшли, через що слідчим суддею відхиляється.

Зокрема, сам по собі факт обізнаності ОСОБА_5 про дані потерпілого та свідків, їх місце проживання в цьому кримінальному провадженні не свідчить про можливість незаконного впливу на них.

У статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, аналогічні положення закріплені в статті 5 Конвенції. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є суттєвим обмеженням права на свободу. Проте у тій самій статті Конституції України йдеться про можливість такого обмеження за неухильного дотримання порядку і процедури такого обмеження.

Таким чином, оцінивши в сукупності наявність обґрунтованої підозри, тяжкість покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, щодо якого можливе кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру, існуючі обґрунтовані та вагомі ризики згідно ст.177 КПК України, вбачаються достатні підстави для обрання відносно ОСОБА_5 запропонованого слідчою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на цій стадії досудового розслідування інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, а також з метою проведення експертизи на предмет встановлення психічного стану підозрюваного для вирішення подальшого порядку здійснення досудового розслідування з особливостями передбаченими Главою 39 КПК України.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню. Слідчий суддя приходить висновку, що 40 днів буде достатнім, головним чином для проведення відповідної експертизи на предмет встановлення психічного стану підозрюваного.

Зважаючи на зміст оголошеної ОСОБА_5 підозри і правову кваліфікацію його діяння, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України встановлено підстави визначити підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст.183, 195, 196, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів до 04 квітня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 00:40 години 24 лютого 2025 року.

На підставі ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному цією ухвалою, на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області № UA0002504 в ДКСУ міста Київ (МФО 820172, ), та надати суду документ, що підтверджує таке внесення.

В разі внесення застави відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у попередньо визначений час, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду із населеного пункту, в якому він буде проживати відповідно до визначених прокурором або слідчим умов;

- не спілкуватись із потерпілою, свідками у цьому кримінальному провадженні.

В разі внесення застави строк дії цих обов`язків визначити до 04 квітня 2025 року включно.

У випадку внесення застави та після проведення відповідної перевірки уповноважена службова особа установи попереднього ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю Любомльського районного суду Волинської області.

В такому випадку з моменту звільнення підозрюваного з-під варти він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і зобов`язаний виконувати покладені на нього цією ухвалою в порядку ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному і прокурору негайно після проведення судового засідання.

Копію ухвали передати для виконання відділенню поліції № 1 Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1