КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 січня 2025 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001077.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу сторони захисту на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001077 від 06.06.2024 р., виділене з матеріалів кримінального провадження № 000)805 від 27.09.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255. ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 358 КК України. Скасувати повідомлення про підозру від 17 травня 2024 року відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001077 від 06.06.2024 р.

Крім того, захисником направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, в якому вона зазначає про те, що 13 листопада 2024 року скаргу розглянуто без участі захисника, не зважаючи на те, що сторона захисту прибувала на всі виклики, однак судові засідання відкладалися за ініціативою суду. Оскаржувану ухвалу захисником отримано 27 листопада 2024 року, апеляційну скаргу направлено поштою 29 листопада 2024 року. З наведених підстав, апелянт просила поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру ним не отримано, натомість слідчим надіслано письмову підозру за адресою проживання батьків дружини, які померли. При цьому, ОСОБА_6 перебував за кордоном, що підтверджується копією паспорту для виїзду за кордон.

Також захисник вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки долучені до матеріалів провадження докази не підтверджують причетність ОСОБА_8 , до інкримінованих йому дій.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що 13 листопада 2024 року скаргу розглянуто без участі захисника, оскаржувану ухвалу захисником отримано 27 листопада 2024 року, апеляційну скаргу направлено поштою 29 листопада 2024 року. З наведених підстав, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається з матеріалів провадження, 17 травня 2024 року у межах кримінального провадження № 0001805 від 27.09.2023 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції Україн ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.199, ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України.

17 травня 2024 року повідомлення про підозру направлено засобами поштового зв`язку за всіма відомими органу досудового розслідування адресами ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.192-194, т. 4).

Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 31 травня 2024 року повідомлено Департамент карного розшуку НП України про те, що 21 грудня 2023 року ОСОБА_6 перетнув кордон країни в пункті пропуску Смільниця (а.с.198, т. 4).

Постановами старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 31 травня 2024 року, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук та міжнародний розшук (а.с. 199-202, т. 4).

02 серпня 2024 року захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 направила поштою до Печерського районного суду м. Києва скаргу про скасування повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року у задоволенні скарги захисника відмовлено.

Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Як встановила колегія суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, з тих підстав, що повідомлення підозру йому належним чином не вручено, спростовуються матеріалами кримінального провадження, які досліджено та перевірено у повному обсязі слідчим суддею. Зокрема, 17 травня 2024 року повідомлення про підозру направлено засобами поштового зв`язку за всіма відомими органу досудового розслідування адресами ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.192-194, т. 4).

Крім того, із долучених до матеріалів провадження письмових заперечень слідчого убачається, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та здійснюється процедура щодо оголошення підозрюваного у міжнародний розшук (виставлення червоної карточки).

Колегія суддів звертає увагу на те, що зважаючи на неможливість з об`єктивних причин вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у сторони обвинувачення виникла необхідність вжиття заходів для вручення його у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Окрім того, відповідно до положень ч.1,2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Відповідно до положень ч.1 ст. 136 КПК належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик (повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри) або ознайомлення з її змістом.

Відтак, під «вжиттям заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень» слід вважати вчинення стороною обвинувачення таких документально підтверджених дій, за наслідками яких особа об`єктивно мала можливість дізнатися про початок її кримінального переслідування.

Колегія судів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторона обвинувачення вжила усіх необхідних заходів, направлених на вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України. Відтак, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Оцінюючи обставини провадження у сукупності та враховуючи доказів у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає обґрунтованою ОСОБА_6 підозру.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний номер № 757/36451/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/673/2025 Доповідач: ОСОБА_14

Категорія ст. 278 КПК