ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/9278/24 Номер провадження 11-сс/814/194/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0000291,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Моспине Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, директора ТОВ «ДБК Квант», несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначений розмір застави 2650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8024200 грн, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим в особливо великих розмірах, а також у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині розміру визначеної застави та просить постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі 300прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому зазначає про необґрунтованість підозри та заперечує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Звертає увагу на особу ОСОБА_9 , який має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності не притягувався, є публічною особою, здійснює активну підтримку Збройних Сил України, самостійно виховує неповнолітню доньку, є особою з інвалідністю 2 групи.

Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не враховує майновий стан ОСОБА_9 та дані про його особу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею, зокрема, за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагає ст.178 КПК України та, всупереч твердженням апелянта, належним чином врахував, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти власності, а також кримінального проступку у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, дані про його особу, вік та стан здоров`я, сімейний і майновий стан, місце проживання, репутацію.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри є непереконливими.

З огляду на положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать дані, відображені в протоколах огляду документів від 29 грудня 2023 року (видаткової накладної №1 від 21 грудня 2022 року, а також долучених до неї товарно-транспортних накладних, що укладені між ТОВ «Технобуд-ДОР» та ТОВ «ДБК Квант»); допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; висновку експерта №443/507/24-23 від 14 серпня 2024 року та протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 червня 2024 року.

Всупереч твердженням захисника, слідчий суддя належним чином обґрунтував висновки про неможливість більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може перешкоджати здійсненню кримінального провадження свідчить те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, встановлені не всі особи, причетні до вчинення злочину, та роль кожного з них.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно вказав про можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, слідчого судді та суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкцією ч.5 ст.191 КК України.

Також слідчий суддя навів достатні мотиви про наявність ризиків незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Твердження захисника про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також посилання на незадовільний стан його здоров`я, в даному випадку не спростовують правильності висновків слідчого судді.

Тим більше, що матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Разом з тим, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави залишив поза увагою таке.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч.5 ст.182 цього Кодексу встановлено, що розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що під час визначення ОСОБА_9 розміру застави в сумі 8024200 грн, що перевищує передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір, слідчий суддя врахував лише розмір шкоди, заподіяної внаслідок інкримінованих дій підозрюваного.

Проте такі підставивизначення застави у розмірі, який перевищує в даному випадку триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суперечать приписам закону.

Відповідно до приписів ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» Європейський суду з прав людини, аналізуючи обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави, зазначив що гарантія, передбачена п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні.

Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти.

Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що визначення застави щодо ОСОБА_9 у розмірі 8024200 грн лише з мотивів розміру нанесених збитків, внаслідок передбачуваного злочину, може порушити права, які гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а також тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного, який за версією органу досудового розслідування вчинив особливо тяжкий злочин.

Враховуючи наведене, з огляду на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наведені дані про його особу та з урахуванням ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, колегія суддів вважає за необхідне визначити ОСОБА_9 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн., яка має бути достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Водночас, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді в частині покладення на підзрюваного певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Зменшити розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 30 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0000291 щодо ОСОБА_9 , та визначити її в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4