Справа № 944/1309/24
Провадження № 1-кп/461/296/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щекічин, Корецького району, Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: Уляну, 2014 р.н., та ОСОБА_4 , 2008 р.н., військовозобов`язаного, працюючого головним інженером ТОВ «Фірма «Гольфстрім», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Наконечне Перше, Яворівського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, працюючого фізичною особою-підприємцем інженер з технічного нагляду, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

представника власників майна ОСОБА_9 (в режимі відеоконфернції),

в с т а н о в и в:

20.01.2025 до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов Відділу освіти Новояворівської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 318 589, 20 грн, завданої кримінальним правопорушенням, розписка про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваними та їх захисниками.

Ухвалою суду від 24.01.2025 вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю сторін на 03.02.2025, яке у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 відкладено на 10.02.2025.

03.02.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 , в інтересах власників майна, на яке накладено арешт, - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України. Просить скасувати арешт з належної на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 земельної ділянки, з кадастровим номером :17:003:0081, площею 17,6745 га (РНОНМ 060), накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.01.2024 у справі №461/2617/23. В обґрунтування клопотання покликається на те, що арешт накладено з метою відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, яка згідно обвинувального акту становить 318 589, 20 грн. Звертає увагу на те, що земельна ділянка щодо якої просить скасувати арешт належить на праві спільної сумісної власності, окрім обвинуваченого, ще дев`яти співвласникам, та відповідно накладений арешт порушує їх права та законні інтереси, зокрема, вони позбавлені можливості укласти та зареєструвати належним чином договір оренди вказаної земельної ділянки. Вважає, що застосований захід забезпечення відшкодування заподіяної обвинуваченим шкоди не відповідає засадам сміврозмірності та пропорційності втручання державних органів у право володіння та користування майном. Зазначає, що відшкодування шкоди може бути забезпечене за допомогою інших об`єктів, на які ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.01.2024 у справі №461/2617/23 накладено арешт, та які належать обвинуваченому, а саме: приміщення загальною площею 55.8 кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_3 , яким ОСОБА_3 володіє на праві спільної часткової власності 708/1000; нежитлового приміщення загальною площею 43.7 кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_4 , яким ОСОБА_3 володіє на праві ообистої власності; транспортним засобом - мотоциклом «Triumph TT600». При цьому просить врахувати, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить всього 483 459,86 грн, а ОСОБА_3 є лише одним з десяти власників. Так, 01.01.2024 співвласниками майна було прийнято рішення про передачу земельної ділянки, з кадастровим номером :17:003:0081, площею 17,6745 га в оренду для Фермерського господарства «ПСВ ЗОРЯ», про що укладено відповідний договір оренди земельної ділянки, однак 02.04.2024 вони отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки одним із співвласників є ОСОБА_3 та на земельну ділянку накладено арешт. Таким чином, вважає, що накладення арешту на зазначену у клопотанні земельну ділянку є необґрунтованим та таким, що грубо порушене конституційне право на власність та спричиняє тяжкі наслідки, що полягають у неможливості співвласниками вільно володіти своїм майном, зокрема й отримувати дохід від надання земельної ділянки в оренду.

05.02.2025 через канцелярію суду прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_18 подано клопотання, в якому просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду із встановленою періодичністю (викликом); не відлучатися з Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з керівником Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 , як представником потерпілої сторони у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме в службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки Відділу освіти Новояворівської міської ради. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В подальшому, під час перебування кримінального провадження в суді першої та вищих інстанцій щодо вирішення процесуальних питань, пов`язаних із визначенням територіальної підсудності розгляду даної справи, строк дії раніше застосованого судом до ОСОБА_5 запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, закінчився. Зазначає, що обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення стверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає, що існують ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що полягають у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 може: неналежно виконувати свої процесуальні обов`язки та ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на представників потерпілої сторони, які є працівниками у сфері надання освітніх послуг дітям, інших свідків, спеціалістів, шляхом їх переконання або схиляння до зміни наданих ними показів. Зважаючи на те, що раніше встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не втратили своє актуальності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання завдань кримінального провадження просить клопотання задоволити.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надходило.

Прокурор ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зауважив, що адвокатом ОСОБА_9 вже порушувалось питання про скасування арешту майна перед слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова, тож всі доводи адвоката вже були проаналізовані слідчим суддею. Прокурор вважав арешт, накладений на майно в тому числі обвинуваченого ОСОБА_3 , обґрунтованим та таким, що не втратив своєї актуальності, тому підстав для його скасування немає. Підтримав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Окрім цього, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вказуючи, що по кримінальному провадженню під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувального акта, дотримані всі вимоги, передбаченні ст.ст.32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Цивільний позов просить прийняти до розгляду разом із кримінальним провадженням. Крім того, просить доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Представник потерпілого начальник Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду письмову заяву в якій просить підготовче судове засідання проводити без участі представника Відділу освіти Новояворівської міської ради, поданий ними цивільний позов підтримує та вважає, що наявні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заперечень щодо проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника потерпілого не надходило.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах власників майна, підтримала подане нею клопотання про скасування арешту майна, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання представника власників майна адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна. Звертають увагу на те, що окрім земельної ділянки, яка на праві спільної сумісної власності належить десятьом співвласникам, арешт накладено і на інше рухоме та нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_3 , вартість якого в рази перевищує ціну позову за пред`явленим цивільним позовом. Конфіскація майна як вид покарання санкціями ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України не передбачена. Проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Покликаються на те, що прокурором в заявленому клопотанні лише перелічено докази, яким прокурор підтверджує обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, та такі до самого клопотання не долучені. Стверджують, що зазначені прокурором ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого є надуманими та жодними доказами не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_5 звертає увагу на те, що працює фізичною особою-підприємцем інженером з технічного нагляду та має багато укладених договорів з Відділом освіти Новояворівської міської ради, які жодним чином не пов`язані з кримінальним провадженням, що розглядається, а тому в силу своїх професійних обов`язків та договірних відносин не може не спілкуватися з керівником Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 . Просить не покладати на нього такий обов`язок. Проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та долучені до такого матеріали, суд приходить до такого висновку.

Щодо клопотання про скасування арешту майна.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зокрема, згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.01.2024 у справі №461/2617/23 накладено арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , а саме:

-на земельну ділянку, з кадастровим номером :17:003:0081, площею 17,6745 га (РНОНМ 060), якою він володіє на праві спільної сумісної власності;

-приміщення, загальною площею 55,8 кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_3 (РНОНМ 01), яким він володіє на праві спільної часткової власності 78/1000;

-нежитлове приміщення, загальною площею 43,7 кв.м, яке знаходиться у Рівненській області, м. Рівне, вул. Віденська, 5В (РНОНМ 01);

-транспортний засіб мотоцикл «Triumph TT600» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :17:003:0081, площею 17,6745 га (РНОНМ 060), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯД №988396, виданого 30.05.2008, Управлінням земельних ресурсів у Рівненському районі, належить на праві спільної сумісної власності: обвинуваченому ОСОБА_3 , а також заявникам: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання про скасування арешту майна представник власників майна адвокат ОСОБА_9 покликається також на те, що зазначене вище обтяження є неспівмірним та має негативні наслідки для третіх осіб, зокрема позбавляє інших співвласників права володіти, користуватись та розпоряджатись належною їм на праві спільної сумісної власності земельною ділянкою, зареєструвати укладений ними 01.01.2024 з Фермерським господарством «ПСВ ЗОРЯ» договір оренди земельної ділянки, отримувати відповідні доходи від здачі в оренду такого майна.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При розгляді даного клопотання, поданого представником власників майна адвокатом ОСОБА_9 , в порядку ст.174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 19.01.2024 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для часткового скасування раніше накладеного арешту.

Правовою підставою накладення арешту на вище вказане майно є п.4 ч.2 ст.170 КПК України, тобто такий накладено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частина 6 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, внаслідок яких Відділу освіти Новояворівської міської ради заподіяно матеріальних збитків (шкоду) в розмірі 318 589, 20 грн.

Представником потерпілого Відділу освіти Новояворівської міської ради в межах даного кримінального провадження пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 318 589, 20 грн.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні заявленого клопотання про скасування арешту суд враховує те, що окрім земельної ділянки, з якої співвласники майна просять скасувати арешт, та яка на праві сумісної власності належить десяти різним фізичним особам, в тому числі й обвинуваченому ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.01.2024 накладено арешт і на інше майно, яке перебуває у власності обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема: приміщення, загальною площею 55,8 кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_3 , яким він володіє на праві спільної часткової власності 78/1000; нежитлове приміщення, загальною площею 43,7 кв.м, яке знаходиться у АДРЕСА_3 та мотоцикл «Triumph TT600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , якими ОСОБА_3 володіє на праві особистої власності, та вважає що вартості такого майна буде цілком достатньо для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, правову підставу накладеного арешту, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, суд приходить до висновку клопотання представника власників майна про скасування арешту підлягає задоволенню.

За таких обставин, в даному провадженні буде дотриманий принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав володільців майна.

Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_8 про необхідність повернення поданого клопотання про обрання запобіжного заходу прокурору, оскільки в заявленому клопотанні лише перелічено докази, якими прокурор підтверджує обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, та такі до самого клопотання не долучені, або ж доводи про необхідність витребування таких доказів обгрунтованості підозри (обвинувачення) у прокурора та дослідження їх в підготовчому судовому засіданні, виходячи з наступного.

Приписами ч.4 ст.291 КПК України встановлено, що до обвинувального акта додається лише реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов і документи, пов`язані з їх врученням відповідним учасникам кримінального провадження, довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Стаття 317 КПК України не надає сторонам право подавати до суду докази під час підготовчого судового засідання, а суду право на задоволення клопотання про приєднання тих чи інших доказів до обвинувального акта до початку судового розгляду.

А відтак, в підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити докази та обґрунтованість підозри чи пред`явленого обвинувачення. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 вже обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк дії якого станом на дату надходження до Галицького районного суду м. Львова обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні закінчився.

Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке є нетяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, відтак з метою уникнення покарання, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, наявні підстави вважати, що існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на представників потерпілої сторони, які є працівниками у сфері надання освітніх послуг дітям, інших свідків, спеціалістів, шляхом їх переконання або схиляння до зміни наданих ними показів, оскільки ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Суд при обранні запобіжного заходу приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 з вищою освітою, одружений, працюючий фізичною особою-підприємцем інженером з технічного нагляду, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.

Суд вважає обґрунтованими покликання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо необхідності в силу своїх професійних обов`язків та договірних відносин спілкуватися з керівником Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 , та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок утриматися від спілкування із керівником Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 як представником потерпілої сторони у кримінальному провадженні саме щодо обставин кримінального провадження, яке перебуває в провадженні суду.

Щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Угод в порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав, передбачених ст.284 КПК України, для закриття провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. При його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м.Львова.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, не встановлено.

Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.

Ухвалою підготовчого засідання від 10.02.2025 на підставі ч.2 ст.314-1 КПК України доручено представнику уповноваженого органу з питань пробації, в порядку визначеному законодавством, скласти досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Щодо заявленого цивільного позову, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а частиною 4 вказаної статті передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов подано до початку судового розгляду, позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.ст.175-177 ЦПК України, тому її слід прийняти для розгляду в межах даного кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді застави залишити слід залишити без змін.

Таким чином, судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.170, 174, 179, 314 - 317, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 04.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 20 лютого 2025 на 13.00 год.

В судове засідання на вищевказаний час викликати прокурора, представника потерпілого, обвинувачених і їх захисників.

Прийняти до розгляду у цьому кримінальному провадженні цивільний позов Відділу освіти Новояворівської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Визнати Відділ освіти Новояворівської міської ради - цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_3 - цивільним відповідачем.

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_18 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- не відлучатися із Львівської області без дозволу суду;

- утриматися від спілкування із керівником Відділу освіти Новояворівської міської ради ОСОБА_19 як представником потерпілої сторони у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження, яке перебуває в провадженні суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, - два місяці, а саме до 10.04.2025 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_18 .

Клопотання представника власників майна - адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт земельної ділянки, з кадастровим номером :17:003:0081, площею 17,6745 га (РНОНМ 060), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.01.2024 у справі №461/2617/23 (провадження №1-кс/461/439/24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складений 14.02.2025.

Суддя ОСОБА_1