Справа № 646/973/25
Провадження № 1-кс/646/342/2025
УХВАЛА

іменем України

05.02.2025 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000149 від 01.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 347 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив, що 31.01.2025 року о 20 год. 10 хв. надійшло повідомлення від екіпажу УПП в Харківській області у складі капітана поліції ОСОБА_5 , ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , сержанта поліції ОСОБА_7 про те, що під час відпрацювання виклику за адресою: м. Харків, вул. В. Сосюри, буд. 35, після відпрацювання було виявлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаки алкогольного сп`яніння, який стояв поруч зі службовим авто та пошкодив передній номерний знак службового авто Мітсубісі Аутлендер (д/н 6212 на синьому фоні), та пошкодив рамку на якій тримались номери.

31.01.2025 року з 22 год. 31 хв. по 22 год. 42 хв. слідчим слідчого відділення ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю учасника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено огляд за адресою: м. Харків, вул. Володимира Сосюри, поблизу буд. 32 під фотофіксацію виявлено та вилучено: автомобільний знак синього кольору з білими цифрами на ньому «6212», опечатаний папером білого кольору з бирками НПУ та підписами понятих, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів які є знаряддям кримінального правопорушення, які визнано на даний час речовими доказами та які мають суттєве значення для кримінального провадження, слідчий просив суд накласти арешт на вище зазначене майно.

Прокурор та слідчий у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_8 власник вилученого майна в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 01.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 347 КК України.

Згідно постанови слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 01.02.2025 року вилучені речі під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Володимира Сосюри, буд. 32, а саме: Автомобільний знак синього кольору з білими цифрами на ньому «6212», який був опечатаний папером білого кольору з бирками НПУ та підписами понятих, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий звернувся до суду через портал «Електронний суд» 03.02.2025 року, тобто, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, стороною обвинувачення доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000149 від 01.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 347 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене 31.01.2025 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Володимира Сосюри, поблизу буд. 32 а саме: автомобільний знак синього кольору з білими цифрами на ньому «6212», опечатаного папером білого кольору, шляхом заборони користування відчуження та розпорядження будь-яким, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя