Справа № 202/3027/25
Провадження № 1-кс/202/2657/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000305 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000305 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025 до відділення поліції № 3 (м. Верхньодніпровськ) Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що на полі в с. Домоткань Кам`янського району Дніпропетровської області, поблизу автодороги виявлено труп ОСОБА_4 , 1975 року народження, з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепальних поранень голови.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 28.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим слідчого управління ГУНП в Дніпропетровської області за № 0000305 з правовою кваліфікацією - п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

29.03.2025 в порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 та № НОМЕР_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 . Під час обшуку виявлено та вилучено: предмет схожий на автомат з маркувальним позначенням АКМС-МФ 7,62х39 з позначенням НОМЕР_2 з магазином, у якому

29 предметів, схожих на набої з маркувальним позначенням ЛПЗ 7,62х39; магазин,

в якому знаходились набої ЛПЗ 7,62х39; предмет, схожий на глушник; предмет, схожий на гранату Ф-1; 164 предмета, які схожі на набої калібру 7.62; предмет схожий на револьвер МБ38 Rocet з 8 предметами, схожими на набої; 13 предметів, схожих на набої; 11 набоїв 9мм; 23 набоїв 5.45 мм.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 29.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим слідчого управління ГУНП в Дніпропетровської області за № 0000310 з правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказані провадження 29.03.2025 об`єднані під загальним номером № 0000305.

31.03.2025 в період часу з 19:25 по 20:40 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального суду м. Дніпропетровськ проведено обшук спортивного залу «Монтана» за адресою: м. Кам`янське, проспект Наддніпрянський, 8.

Під час обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone» imei НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; стартовий пакет мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_5 .

Під час досудового розслідування встановлено, що у вищевказаному мобільному терміналі активувалась сім-карта, яка в подальшому працювала в одній з камер відеоспостереження за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 , через яку відбувалося спостереження за його звичним укладом життя та маршрутами пересування. В ході проведення слідчих дій вищевказана сім-картабула вилучена з камери, оглянута та долучена до матеріалів кримінального провадження.

Постановою слідчого від 31.03.2025 вказані речі в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження в зв`язку з тим, що вони є матеріальними об`єктами, які були об`єктом вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

01.04.2025 клопотання про накладення арешту на вищевказане майно було направлено до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Рішенням слідчого судді вказане клопотання повернуто прокурору для доопрацювання.

Під час досудового розслідування у слідчих органів виникла необхідність в збереженні вказаних речових доказів у кримінальному провадженні, попередження можливості їх приховування, знищення або пошкодження, забезпечення подальшого належного їх зберігання до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, з метою виявлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаних речових доказів, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, в матеріалах клопотання наявна заява про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала та просила задовольнити.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовими доказами від 31.03.2025 року, відповідно до якої вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному проваджені.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу, а також призначення та проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, з метою виявлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на володіння, користування та розпорядження майном, вилученим 31.03.2025 під час проведення обшуку спортивного залу «Монтана» за адресою: м. Кам`янське, проспект Наддніпрянський, 8, а саме:

- мобільний телефон «IPhone» imei НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

- стартовий пакет мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1