Провадження №: 1-кс/752/2152/25
У Х В А Л А

про арешт майн

16 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_6 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження № 0000163 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання в якому просять накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17, 3 кв. м, що на підставі договору дарування підозрюваний ОСОБА_7 переоформив на свою доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на цей час є власником вказаної квартири, а також на автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що на підставі договору дарування підозрюваний ОСОБА_7 переоформив на свою дружину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на цей час є власником вказаного автомобіля, до постановлення у кримінальному провадженні № 0000163 від 29.10.2024 кінцевого рішення.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призовного віку за межі України, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статті та призовного віку у організації незаконного переправлення їх через державний кордон України, за незаконно виготовленими за грошову винагороду документами, які є підставою для виїзду, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення через державний кордон України, шляхом усунення перешкод. Після вказаної домовленості ОСОБА_7 , та невстановлені досудовим розслідування особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 , під час зустрічей з громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомляв, що у нього є знайомі службові особи у різних територіальних центрах комплектування та лікувальних закладах м. Києва та Київської області, та відповідно є можливість вирішити питання щодо ухилення від проходження військової служби під час мобілізації та оформлення пакету документів, встановлення через МСЕК інвалідності, яка в подальшому дає право на повне зняття з військового обліку за рішенням ВЛК та внесення відповідних відомостей до системи «Оберіг», що дає право виїзду через державний кордон України, тим самим запевнив, що може здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, за грошову винагороду на загальну суму 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) доларів США.

19.11.2024, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, та з відома останніх, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаходячись за адресою: пл. Деміївська, 1, м. Київ, зустрівся із ОСОБА_9 , від якого отримав грошову винагороду у сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) доларів США, у якості оплати для організації виготовлення пакету документів, які в подальшому дають право на повне зняття з військового обліку за рішенням ВЛК та подальшої можливості виїзду за кордон, тим самим сприяючи в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, за грошову винагороду. Цього ж дня, ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у сприянні в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.11.2024 складено та повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке у той же день йому вручено.

Підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою та підтверджуються наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 від 30.10.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.11.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19.11.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо, відео контроль особи» від 14.11.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо, відео контроль особи» від 18.11.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 06.12.2024; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 03.02.2025 являвся фактичним власником на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер 21226946, виданого 05.05.2014, однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м. Відповідно до реєстраційної картки транспортних засобів автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, на праві власності до 05.02.2025 належав ОСОБА_7 . Дата реєстрації вказаного транспортного засобу - 01.07.2022.

19.11.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, однокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв.м. та транспортний засіб марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску - визнано речовими доказами.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2025 відмовлено у накладені арешту на майно, що на праві власності належало ОСОБА_7 , а саме на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м., та транспортного засобу марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.01.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2025, та постановлено нову, якою накладено арешт на майно, а саме: однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв.м., що на праві власності на той час належало ОСОБА_7 , а також на автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, який на той час на праві власності належало ОСОБА_7 .

Одночасно встановлено, що відразу після винесення вказаного судового рішення, підозрюваним ОСОБА_10 здійснено відчуження належного йому нерухомого та рухомого майна.

Так, 24.02.2025 вищезазначені ухвали направлені до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації для виконання, однак рішенням № 77446506 від 24 лютого 2025 року у державні реєстрації обтяження майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв.м., відмовлено у зв`язку з тим, що за результатами пошуку відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що право власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого подано заяву, зареєстровано за іншою особою.

Згідно з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 25.02.2025 встановлено, що власником об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв.м. - є ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на підставі договору дарування, серія та номер 358 виданий 03.02.2025, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Крім того, отримано інформацію відносно транспортного засобу марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, який 05.02.2025 перереєстрований на нового власника за договором дарування, а саме на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив дарування вище зазначеного належного йому майна після ухвалення 30 січня 2025 року рішення колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду про накладення арешту на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м., та транспортного засобу марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, з метою ухилення від можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Тому, зазначені правочини за участі ОСОБА_7 є фіктивним, вчиненим всупереч інтересам держави та суспільства, порушують публічний порядок, оскільки такі дії вчинені одразу після того, як він дізнався про рішення Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року про арешт належного йому нерухомого та рухомого майна, виключно з метою уникнення арешту майна та його подальшої конфіскації.

На зухвалість дій підозрюваного ОСОБА_7 вказує і та обставина, що він і далі продовжує проживати у квартирі АДРЕСА_2 , яку нібито подарував своїй доньці, та користуватись транспортним засобом марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який нібито подарував своїй дружині.

Із огляду на те, що ОСОБА_7 , 19.11.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, після чого на об`єкти, на яке вже було накладено арешт, а саме на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв.м. на підставі договору дарування ОСОБА_7 переоформив на свою доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Транспортний засобі марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, на підставі договору дарування ОСОБА_7 переоформив на дружину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У такий спосіб підозрюваний ОСОБА_7 намагався уникнути застосування до вказаного його майна конфіскації як виду покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

Накладення арешту на майно з метою його подальшої конфіскації як виду покарання можливе не лише щодо майна підозрюваного ОСОБА_7 , а й щодо майна третьої особи, яка набула його безоплатно, шляхом укладення правочину з метою приховування такого майна від можливої конфіскації.

Заходи з конфіскації можуть бути застосовані не тільки до осіб, які безпосередньо звинувачуються у кримінальних злочинах, а й до будь-яких інших третіх осіб, які мають право володіння майном без необхідної добросовісності з метою приховування їхньої злочинної ролі у накопиченні цінностей, які є предметом розгляду у справі (п. п. 105, 107 рішення ЄСПЛ у справі «Гогітідзе та інші проти Грузії» / Gogitidze and Others v. Georgia від 12.05.2015, заява №36862/05)). У процедурах конфіскації, що стосувалися доходів від серйозних злочинів суду не потрібні докази «поза сумнівом» щодо незаконності походження майна. Натомість доказ щодо балансу вірогідностей або високої ймовірності незаконного походження майна у сумісності з неможливістю власником цього майна довести протилежне був достатній для перевірки критерію пропорційності відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції. Національні органи влади відповідно до Конвенції надалі отримали свободу дій у питанні застосування конфіскаційних заходів не лише стосовно осіб, безпосередньо обвинувачених у злочинах, а й членів їхніх сімей та інших близьких родичів, які могли володіти та неформально управляти незаконно набутим майном від імені підозрюваних правопорушників, а також будь-кого, хто не мав необхідного статусу добросовісності (bona fide) (рішення у справах «Аркурі та інші проти Італії» / Arcuri and Others v. Italy, заява № 52024/99; рішення у справі від 07.06.2005»Морабіто та інші проти Італії» / Morabito and Others v. Italy, заява № 58572/00; рішення у справі від 27.06.2002 «Батлер та інші проти Великої Британії» / Butler v. the United Kingdom, заява №41661/98).

Отже, з метою конфіскації арешт може бути накладений на майно члена сім`ї підозрюваного, якщо, зокрема, його такий член сім`ї набув безоплатно.

Оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція за яке в тому числі передбачає конфіскацію майна, а отже до зазначеного нерухомого майна, в разі доведення винуватості підозрюваного, може бути застосована конфіскація майна, як вид покарання. А той факт, що вказане нерухоме майно та транспортний засіб було формально подароване ОСОБА_7 своїй доньці ОСОБА_8 та дружині ОСОБА_5 , не спростовує можливість накладення арешту на таке майно.

Прокурор клопотання про арешт майна підтримав.

Адвокат заперечив, зазначив, що так співпало, чоловіка ОСОБА_7 мали мобілізувати і вона переживала за себе і свою дитину, тому переоформили майно.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

У цьому кримінальному провадженні 19.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2025 відмовлено у накладені арешту на майно, що на праві власності належало ОСОБА_7 , а саме на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м., та транспортного засобу марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.01.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2025, та постановлено нову ухвалу про накладення арешту на майно ОСОБА_10 .

Однак, відразу після винесення вищевказаного судового рішення, підозрюваним ОСОБА_10 здійснено відчуження належного йому нерухомого та рухомого майна. У такий спосіб підозрюваний ОСОБА_7 вочевидь намагався уникнути застосування до вказаного його майна конфіскації як виду покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обстави, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно з метою його подальшої конфіскації як виду покарання можливе не лише щодо майна підозрюваного ОСОБА_7 , а й щодо майна третьої особи, яка набула його безоплатно, шляхом укладення правочину з метою приховування такого майна від можливої конфіскації.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена у клопотанні мета щодо збереження вказаного майна, недопущення його незаконного відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000163 із забороною відчуження на майно, а саме на:

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м., що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1