Провадження № 11-кп/824/1019/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

8 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби із встановленням певних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами зі змінами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 .

До початку розгляду кримінального провадження захисник - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби із встановленням певних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, заслухавши думки обвинуваченого тайого захисника, які підтримали клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає за таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Так, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначенойому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна останнього.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_8 частково приєднаноневідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, призначивши ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна останнього.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу була наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, попередження ризику переховування від суду.

На переконання колегії суддів, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а тому, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, дають підстави для висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доказів про те, що на даний час вказані ризики зменшилися, під час розгляду клопотання здобуто не було.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби із встановленням певних обов`язків - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя