ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3521/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/44/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора- ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/44/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури, продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 25.03.2025 р.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вказує на те, що слідчим суддею не було враховано визнання ним вини, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щирого каяття у скоєному правопорушенні, не заявлення цивільного позову потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відшкодування їм більшої частині завданих збитків та відсутності претензій до нього, а також необхідності здійснювати догляд за бабусею похилого (63 роки) віку, яка потребує догляду сторонньої допомоги оскільки з близької родини у неї більше нікого немає.

Вважає що ризик його переховування від органу досудового розслідування та суду відсутній.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених та прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, у провадженні Кременецького РВ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 30.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

01.12.2024 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України- крадіжку, скоєну з проникненням в приміщенням , в умовах воєнного стану.

02 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 слідчим суддею Кременецького районного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00:00 години 28 січня 2025 року.

Як встановлено слідчим суддею, не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, що зумовлено обставинами цього кримінального провадження та тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворості порання, яке загрожує йому у випадку визнання винним, а саме позбавлення волі на строк до восьми років, а зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду; незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, яка сама по собі може бути мотивом та підставою для його переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на потерпілу у даному провадженні;

При цьому, колегія суддів зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності ухилитися від суду, не виконати його процесуальні рішення, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що, на думку колегії суддів, доведено прокурором з огляду на обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , тому відсутні підстави вважати, що наведені у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики є необґрунтованими чи неконкретними.

Окрім того, слідчим суддею вірно враховано що підозрюваний ОСОБА_6 є раніше судимим, на даний час ніде не працює, немає постійного заробітку, не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, що вказує на нестійкі соціальні зв`язки, які дозволяють йому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про необхідність догляду за бабусею похилого віку, колегія суддів вважає що наявність родичів, які потребують догляду, не є визначальним фактором при обранні запобіжного заходу, якщо існують процесуальні ризики.

Твердження апелянта про те, що від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було заявлено цивільного позову, завдані збитки потерпілим більшою мірою відшкодовані та претензій вони до нього не мають, колегія суддів оцінює критично, оскільки часткове відшкодування збитків, не є достатньою підставою для спростування ризику його можливого впливу на свідків та потерпілих.

Доводи апелянта про наявність підстав для застосування до нього менш суворого запобіжного заходу в звязку з визнанням ним вини, активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення, щирим каяттям у скоєному правопорушенні, на думку колегії суддів, з огляду на тяжкість злочину, у скоєнні якого він підорюється та суворість покарання, яке його загрожує у випадку визнання винуватим та наявність судимості, а також інші даних про його особу, ці обставини не достатніми для запобігання настанню існуючих ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, окрім того в подальшому він може й змінити свою позицію.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_6 немає, в зв`язку з чим в задоволенні поданої підозрюваним апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді