Справа №:755/513/25
Провадження №: 1-кс/755/139/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000283 від 13.12.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

слідчий в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 53.3, житлова площа (кв.м): 27.9, форма власності: приватна спільна часткова, частка власності: 1/2, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, - 02.10.2000, Управління агропромислового комплексу, реєстраційний номер майна: 23720154, дата реєстрації: 23.06.2008 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1000.0020кв.м., кадастровий номер: :07:001:0658, цільове призначення: 4.3, форма власності: приватна власність, документ що посвідчує право: державний акт.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_2 за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283, відомості про яке 13.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того, ч. 2 ст. 72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш, як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш, як у двох третинах областей і не менш, як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь - якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками російської федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Статтями 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії російської федерації з20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-ХІІ, який діяв до 07.11.2015 (далі - Закон України «Про міліцію») міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

У відповідності до ч. 6 вказаної статті у своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах міліцією керують відповідно начальники головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 (яка діяла до 30.03.2016) кожен громадянин України, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складає Присягу і урочисто клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. У той же час, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим та міста Севастополя» за сприяння російської федерації були незаконно створені, у тому числі органи міліції.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, прокуратури та інші правоохоронні органи російської федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Разом з цим, 21.03.2014 державною думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, які заміщають посади у зазначених органах на день прийняття до російської федерації Республіки Крим та створення у складі російської федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ на службу до органів федеральної служби безпеки, митних органи російської федерації та органів внутрішніх справ російської федерації, інші державних органів, що створюються відповідно до законодавства російської федерації на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, за наявності у них громадянства російської федерації, а також за умови складання ними іспиту на знання законодавства російської федерації та їх відповідності вимогам, які пред`являються законодавством російської федерації до співробітників зазначених органів.

Незважаючи на наявність легітимного керівництва ГУ МВС України в АР Крим, колишнім працівником ОСОБА_9 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків міністра внутрішніх справ по АР Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень та звільненням працівників органів внутрішніх справ.

Так, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 51 о/с Кримського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ від 02.08.2004 був прийнятий на службу та зарахований курсантом 1-го курсу факультету № 2 - кримінальної міліції Кримського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання «рядового міліції», прийнявши присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. 27.06.2008 наказом Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ № 56 о/с його було відряджено для подальшого проходження служби у зв`язку з черговим випуском курсантів факультету підготовки фахівців кримінальної міліції з присвоєнням спеціального звання «лейтенант міліції» до ГУ МВС України в АР Крим. Після чого, 15.07.2009 наказом ГУ МВС України в АР Крим його було призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Сакського міського відділу ГУ МВС України в АР Крим.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановленими слідством особами ОСОБА_5 запропоновано перейти до незаконно створеного «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим» (мовою оригіналу «Министерства внутренних дел по Республике Крым»), яке увійшло до складу «Міністерства внутрішніх справ російської федерації»,та обійняти так звану посаду «начальника відділу карного розшуку Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»» (мовою оригіналу - «начальника отдела уголовного розыска Межмуниципального отдела МВД россии «Сакский»»).

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою російської федерації так званого «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», та призначення ОСОБА_9 на так звану посаду «тимчасово виконуючого обов`язки міністра» незаконно створеного «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу російської федерації, маючи на меті сприяти представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та міста Севастополя, погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді начальника відділу карного розшуку незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»», що знаходиться за адресою: вул. Леніна, буд. 27, м. Саки, АР Крим, без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, діючи добровільно та умисно в інтересах російської федерації на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, не пізніше 09.05.2017 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) обійняв посаду заступника начальника відділу - начальника поліції незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» (мовою оригіналу - «заместителя начальника отдела - начальника полиции ОМВД россии по г. Евпатории»), що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, буд. 3, м. Євпаторія, АР Крим. Після чого, ОСОБА_5 не пізніше 03.02.2020 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді керівника незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»» (мовою оригіналу - «Межмуниципального отдела МВД россии «Сакский»»).

Отже, допомога ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ російської федерації та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвела до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Крім цього, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022, яким на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжується відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , який перебував на тимчасово окупованій території міста Саки в Автономній Республіці Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, проте не пізніше 13.05.2022, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим.

Так, після окупації російською федерацією територій Автономної Республіки Крим у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось за можливим), ОСОБА_5 будучи проросійськи налаштованою особою та маючи негативне ставлення до діючої на той час влади України, підтримуючи окупаційну політику російської федерації, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, за його добровільної волі та власної згоди був призначений представниками окупаційної влади російської федерації на наступні посади, а саме: у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось за можливим) на посаду начальника відділу карного розшуку незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»», не пізніше 09.05.2017 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) на посаду заступника начальника відділу - начальника поліції незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» та не пізніше 03.02.2020 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) на посаду начальника незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»».

В подальшому, громадянин України ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, маючи достатній рівень освіти та спеціальних знань, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, 13.05.2022 за власною згодою був призначений представниками держави окупанта на посаду начальника незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» (мовою оригіналу - «отдела ОМВД россии по г. Евпатории»), тобто добровільно обійняв посаду у незаконному правоохоронному органі, який було створено окупаційною владою російської федерації з метою реалізації власної окупаційної політики на тимчасово окупованій території України в АР Крим за адресою: вул. Пушкіна, буд. 3, м. Євпаторія, АР Крим.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території України в АР Крим, 20.04.2023 за власною згодою був призначений представниками держави окупанта на посаду начальника незаконно утвореного «Управління МВС росії по м. Ялта» (мовою оригіналу - «Управления МВД россии по г. Ялте»), чим останній виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця.

Перебуваючи на вищевказаній посаді до теперішнього часу громадянин України ОСОБА_5 виконує функції незаконно створеного окупаційною владою російської федерації правоохоронного органу, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого державою окупантом правопорядку та забезпечення реалізації окупаційної політики, що завдає шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлює забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1КК України - колабораційній діяльності, тобто добровільному зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

21.11.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

08.01.2025 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

21.11.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 236 (7896) та 21.11.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

08.01.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 7 (7932) та 08.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 особисто не вручено, проте вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей з ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 01.01.2019 по 21.11.2024 відомостей стосовно ОСОБА_5 в базі даних не виявлено.

27.11.2024 ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам оперативного підрозділу Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

13.12.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0001114 від 11.04.2017 виділено матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в окреме провадження за № 0000283.

20.12.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000283 від 13.12.2024 за ч. 1 ст. 111 КК України та № 0000285 від 17.12.2024 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, об`єднанні в одне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000283.

В свою чергу, санкція ч. 1 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно та відомості з Державного земельного кадастру.

Згідно даних реєстрів громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Саки Автономної Республіки Крим, (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , належить:

- 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 53.3, житлова площа (кв.м): 27.9, форма власності: приватна спільна часткова, частка власності: 1/2, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, -, 02.10.2000, Управління агропромислового комплексу, реєстраційний номер майна: 23720154, дата реєстрації: 23.06.2008;

- земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1000.0020 кв.м., кадастровий номер: :07:001:0658, цільове призначення: 4.3, форма власності: приватна власність, документ що посвідчує право: державний акт.

Застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду додаткового покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання просить розглянути без повідомлення власника даного майна.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України - слідче управління Головного управління СБ України в АР Крим розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ю. Поправки,14-А, у зв`язку з чим дане клопотання подається за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Слідчий в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчим зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна та його представника.

Слідча суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що постановою Першого заступника керівника прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_10 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 02.03.2023, доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001114 від 11.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - СУ ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою прокурора відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополь ОСОБА_4 від 13.12.2024, виділено із кримінального провадження № 0001114 від 11.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, матеріали щодо підозри ОСОБА_5 у вчиненні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України в окреме провадження за № 0000283.

Постановою прокурора відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополь ОСОБА_4 від 20.12.2024, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000283 від 13.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та за № 0000285 від 17.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000283.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подаєтьсядо місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

21 листопада 2024 року у кримінальному провадженні за № 0001114 від 11.04.2017 складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України вказаної вище підозри. Захисник ОСОБА_11 отримав повідомлення про підозру 21.11.2024 о 16 год 00 хв.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 21.11.2024 № 236 (7896), розміщено повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_5 на 25.11.2024, 26.11.2024 та 27.11.2024 до СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, роз`яснено наслідки неприбуття.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 21.11.2024 про прибуття до СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 для повідомлення про підозру та проведення необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Надалі, 08 січня 2025 року складено та погоджено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України. Органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 08.01.2025 № 7 (7932) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 08.01.2025 розміщено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 .

Відтак, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Санкціями ч. 1 ст. 111 КК України та ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному, згідно вироку суду, може бути конфісковано у дохід держави.

Відтак, слідчою суддею встановлено, що правовою підставою для арешту майна є забезпечення збереження майна, яке може підлягати конфіскації як виду покарання.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, слідча суддя зауважує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, а також заходів забезпечення кримінального провадження.

Наразі, слідча суддя вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України є вірогідною та достатньою для того, щоб застосувати захід забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

Відтак, слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до положень ч. 10, 11, 12 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 53.3, житлова площа (кв.м): 27.9, форма власності: приватна спільна часткова, частка власності: 1/2, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, - 02.10.2000, Управління агропромислового комплексу, реєстраційний номер майна: 23720154, дата реєстрації: 23.06.2008;

Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянказа адресою: АДРЕСА_2 , площею 1000.0020кв.м., кадастровий номер: :07:001:0658, цільове призначення: 4.3, форма власності: приватна власність, документ що посвідчує право: державний акт.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінальних правопорушень за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчого є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона відчуження, розпорядження та користування майном. Водночас, враховуючи положення ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, вважає за необхідне накласти заборону користування майном у разі, якщо це призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175,309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000283 від 13.12.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на :

1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 53.3, житлова площа (кв.м): 27.9, форма власності: приватна спільна часткова, частка власності: 1/2, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, - 02.10.2000, Управління агропромислового комплексу, реєстраційний номер майна: 23720154, дата реєстрації: 23.06.2008

земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1000.0020кв.м., кадастровий номер: :07:001:0658, цільове призначення: 4.3, форма власності: приватна власність, документ що посвідчує право: державний акт.

із забороною відчуження, розпорядження та користування майном (користування у разі, якщо це призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна).

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з вказаним вище майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ІНФОРМАЦІЯ_2, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1