Номер провадження 1-кс/754/3513/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

в присутності підозрюваного: - ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.12.2007 року вироком Бердичівського міського суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

-12.06.2008 року вироком Бердичівського міського суду Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ухвали Бердичівського міського суду Житомирської області від 25.05.2009 року направлений для відбуття призначеного покарання, 22.07.2011 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 10 місяців,

-06.12.2012 року вироком Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, 23.05.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання,

-02.04.2015 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, 06.04.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

- 02.11.2016 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 29.02.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання,

-09.03.2021 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

-26.08.2022 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.07.2024 року звільнений по відбуттю строку покарання,

-26.08.2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України строком на 1 рік,

-06.09.2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, визначених ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України строком на 3 роки,

-19.09.2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень,

-27.09.2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, -

В С Т А Н О В И В :

25.12.2024 року старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003195 від 09.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, а саме 27.09.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи особою, судимою протягом року за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 09.12.2024 року у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, побачив на ґрунтовому покритті - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 0,811 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 підняв раніше виявлений ним - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 0,811 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку в подальшому, ОСОБА_4 поклав до підвороту своєї шапки, у яку він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту, та яку в подальшому переніс за адресою: місто Київ, вул. Оноре де Бальзака, 92-А, де 09.12.2024 приблизно о 16 год. 05 хв. був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 09.12.2024 року в ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 0,811 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, а саме 27.09.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи особою, судимою протягом року за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 17.12.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за адресою: місто Київ, вул. Будищанська, 6, побачив під зеленим насадженням (кущами) - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,525 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 підняв раніше виявлений ним - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4?ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,525 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку в подальшому, ОСОБА_4 поклав до правої нагрудної кишені куртки, у яку він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту, та яку в подальшому переніс за адресою: місто Київ, вул. Будищанська, 4, де 17.12.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 17.12.2024 року в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції - 1 (один) безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4?ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,525 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

У рамках вказаного кримінального провадження 19.12.2024 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, може ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Вислухавши доводи прокурора та думку підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у достатній мірі доводиться доказами, що долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років; раніше неодноразово судимий, без визначеного роду занять, суспільно-корисною працею не займається, немає постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 182 КПК України, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179,183,184,193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 22 лютого 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрахувати з моменту його фактичного взяття під варту в залі суду о 14 годині 50 хвилин 25 грудня 2024 року

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 60 650,00 грн. (шістдесят тисяч шістсот п`ятдесят гривень), яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 лютого 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали - до 24 години 00 хвилин 22 лютого 2025 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1