Справа № 727/69/25
Провадження № 1-кп/727/175/25
В И Р О К

М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004360 від 19 грудня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 01.02.2005 за ч.1 ст.152, ч.2 ст.152, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.02.2010 за ст.395, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.06.2012 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 09.09.2016 року;

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.06.2018 за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільнений 09.10.2024 з Вінницької ВК (№86) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 18.12.2024 року 20.00 год. по 08.00 год. 19.12.2024 року, ОСОБА_4 , в умовах дії на території України режиму воєнного стану, відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, проник в приміщення під`їзду будинку №11, що за адресою вул. Драгоманова в м. Чернівці, де перебуваючи між третім та другим поверхом, викрав майно ОСОБА_6 , а саме, два велосипеди: дитячий велосипед рожевого кольору з металевим багажником білого кольору марки «Profi», модель «Princess», вартістю 2699 грн. 67 коп.; підлітковий велосипед чорного кольору із вставками зеленого кольору марки «drive», модель «austria 29», вартістю 6000 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 8699,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно та в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні за ч.4 ст.185 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що дійсно 18.12.2024 року о 22.00 год. проник в приміщення під`їзду будинку №11, що за адресою вул. Драгоманова в м. Чернівці, де між третім та другим поверхом, викрав два велосипеди. Розумів, що вказане діяння вчиняє в умовах воєнного стану.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2024 (т.1 а.с. 47-51).

Висновок експерта №СЕ-19/126-24/16140-ТР (т.1 а.с. 124-130).

Висновок експерта №СЕ-19/126-24/16157-ТР (т.1 а.с. 180-183).

Протокол проведення слідчого експерименту від 26.12.2024 (т.1 а.с. 184-185).

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, інші матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими.

Зокрема, оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і достатньо повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим злочинів, підтверджуються дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами, підстав сумніватися в правдивості показів у суду немає.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й не упередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч.3 ст.26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення та захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Таким чином, до обставин, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, яка обтяжують покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність, його відношення до скоєного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря психіатра, зареєстрований в КНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з діагнозом «розлади психіки та поведінки в наслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», раніше неодноразово судимий, потерпіла будь яких претензій до обвинуваченого не має.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід обраховувати з моменту фактичного його затримання.

Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення експертиз складають 8699, 67 гривні. Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано у виді тримання під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу відносно останнього не вбачається.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 враховувати з моменту його затримання, тобто з 19.12.2024 року.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, що складають 8699 (вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривні 67 коп. за проведення експертиз.

Речові докази, а саме:

Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.

Велосипеди чорного та рожевого кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Мобільний телефон марки Самсунг синього кольору, вилучений у ОСОБА_4 під час затримання, переданий на зберігання батькові ОСОБА_7 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1