Справа № 233/3626/24
Провадження № 1-в/191/181/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», у якому просили звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що засуджений підлягає звільненню від покарання за епізодом, щодо якого скасовано караність діяння.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.07.2024 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України тапризначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2024 року, остаточно визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 25.06.2023 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2024 року було усунуто описку у вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року: вважати правильним, що строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 03 липня 2024 року.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2024 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 01.02.2024 року (вартість майна 2529,76 грн.) кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Строк рахувати з дня фактичного затримання.

Згідно протоколу затримання особи від 25.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий на підставі вироку №233/1455/24 від 02.04.2024 року Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 25.06.2024 року о 10 годині 20 хвилин в м.Костянтинівці.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 3028,00 грн. у 2024 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого 01.02.2024 року ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У той же час, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2024 року покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.07.2024 року за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Таким чином, клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання.

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2024 року за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Вважати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбуває покарання, призначене вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.07.2024 року за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1