Справа №954/825/24
н/п 1-кс/766/2497/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про відвід

20.03.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання в залі суду в м. Херсоні, з розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_6 (кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України), -

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України.

На розгляд судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 у передбаченому ч. 1 ст. 81 КПК України надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у зв`язку з непідсудністю даного кримінального провадження Херсонському міському суду Херсонської області.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 заяву про відвід судді підтримав, просив суд її задовольнити, зазначивши, що суддя ОСОБА_6 упереджена під час розгляду кримінального щодо нього, оскільки кримінальна справа є сфабрикованою, а він більше 10 місяців безпідставно перебуває в умовах слідчого ізолятору. Запобіжний захід йому не змінюють, а документи, на які він посилається свідомо не досліджуються в суді. Захисник ОСОБА_4 у вирішенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 покладалась на розсуд суду, з урахуванням висловленої позиції обвинуваченого. Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважаючи її безпідставною. Крім того обвинувачений вже двічі скористався своїм правом на відвід складу суду, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи судді відвід засуджений ОСОБА_7 фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, зазначено, що об?єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов?язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об?єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 1.10.2018 (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ?єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Наприклад, в ухвалі від 18.12.2018 у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім цього, згідно за роз?ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Проте доводи засудженого ОСОБА_5 , на які він посилається в заяві про відвід судді, є лише суб`єктивним переконанням останнього, і в розумінні наведеного вище не можуть бути розцінені як підстави для відводу судді. Крім того зміст заяви останнього фактично свідчить лише про незгоду з процесуальними рішеннями, що з огляду на викладене вище не може бути як підставою для відводу, так і не свідчить про упередженість судді.

З приводу позиції ОСОБА_5 одо непідсудності кримінального провадження щодо нього Херсонському міському суду Херсонської області, суд звертає увагу на ту обставину, що ухвалою Херсонського апеляційного суду від 16.07.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000317 від 01.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України, направлено на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області, а тому відповідне питання не відноситься до компетенції Херсонського міського суду Херсонської області, як і не може бути підставо для відводу судді.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність жодної обставини, яка визначена положеннями КПК України, а також доказів на підтвердження об`єктивно існуючих обставин, які б давали підстави для висновку про упередженість судді ОСОБА_6 як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, тобто на підтвердження вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, обвинувачений не довів, а тому заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8