Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9631/24
Провадження № 1-в/644/49/25
15.01.2025
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2025 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до закону, звільнення від призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суд м. Харкова надійшло клопотання засудженого в зв`язку із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, в якому засуджений просить звільнити його від покарання. Як вбачається із клопотання, засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», яке знаходиться за адресою м. Харків, вул. Таджицька, 7, тож, у відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, розгляд заяви підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Засуджений також в судове засідання не прибув, повідомлявся про судове засідання через ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», разом із поданою заявою подав клопотання про розгляд заяви без його участі та без відеоконференції.

Прокурор зазначив, що клопотання підлягає частковому задоволенню, подав у справу пояснення.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2022 року у справі № 554/9629/21. Згідно з зазначеним вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2022 року у справі № 554/9629/21 встановлено, що ОСОБА_4 19 вересня 2021 року вчинив крадіжку на суму 966 грн. 67 коп., 21 вересня 2021 року вчинив крадіжку на суму 1516 грн. 33 коп., 04 жовтня 2021 року вчинив крадіжку на суму 2666 грн. 33 коп., 16 жовтня 2021 року вчинив крадіжку на суму 3616 грн. 67 коп., 27 жовтня 2021 року вчинив крадіжку на суму 1341 грн. 17 коп., 27 жовтня 2021 року вчинив крадіжку на суму 550 грн. 00 коп., 02 листопада 2021 року вчинив крадіжку на суму 766 грн. 67 коп., 05 листопада 2021 року вчинив крадіжку на суму 716 грн. 67 коп., 19 листопада 2021 року вчинив крадіжку на суму 6000 грн. 00 коп., 10 грудня 2021 року вчинив крадіжку на суму 8166 грн. 67 коп.

Також, вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року у справі 553/2685/21 ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 К України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2022 року, визначити ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Зазначеним вироком суду встановлено, що ОСОБА_4 15.09.2021 року вчинив крадіжку на суму 431 грн. 50 коп., 16.09.2021 року вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на суму 737,40 грн.

Крім того, за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2022 року у справі №552/477/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання один рік позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.11.2021 та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання чотири роки три місяці позбавлення волі. Зазначеним вироком Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2022 року встановлено, що 08 грудня 2021 року ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно на суму 914,23 грн.

Також, вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.11.2021 у справі № 532/2130/21 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком два роки. Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_4 17 вересня 2021 року вчинив крадіжку на суму 436,43 грн.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого в ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб…»

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності висновку об`єднаної палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21, від 07.10.2024 року, законом № 3886-IX яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

До 09.08.2024, згідно попередньої редакції зазначеної статті КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом станом на 01 січня поточного року, а саме: у 2024 році 3028 грн., у 2023 році 2684 грн., у 2022 році 2481 грн., у 2021 році 2270 грн., у 2020 році 2102 грн., тощо.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028,00 грн. у 2024, до 2684,00 гр. у 2023 році, до 2481 грн у 2022 році, 2270,00 грн. у 2021 році, до 2102,00 грн у 2020 році, 1921,00 грн. у 2019 році, 1762,00 грн. у 2018 році, 1600,00 грн. у 2017 році, 1378,00 грн. у 2016 році та 1218 грн. у 2015 році (включно) становить адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч.1 ст. 58, ч.1 ст. КК України),11,13,13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2022 року у справі № 554/9629/21. Згідно з зазначеним вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Судом було призначене покарання за декілька епізодів крадіжок, як таких що наразі за вартістю викраденого майна становлять склад адміністративного правопорушення, так і за ті епізоди, які наразі становлять склад кримінального правопорушення. Оскільки за всі ці епізоди призначене одне покарання за ч.2 ст.185 КК України і цей суд немає повноважень відокремлювати зазначені епізоди один від одного. Однак, щодо покарання, яке у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, приєднано до покарання за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року, суд зазначає таке.

Всі діяння, за яке ОСОБА_4 призначене покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року, а також всі діяння, за яке ОСОБА_4 призначене покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2022 року, а також всі діяння, за яке ОСОБА_4 призначене покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.11.2021 у справі № 532/2130/21 наразі є декриміналізованими, всі скоєні крадіжки, а також замахи на крадіжки визначені в цих вироках вважаються дрібними крадіжками, оскільки шкода за цими діяннями є меншою розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який було встановлено на 1 січня року в якому скоєне правопорушення.

Таким чином, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від остаточно призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року у справі 553/2685/21, яке було приєднано до покарання, яке відбуває засуджений за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2022 року у справі № 554/9629/21.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , про приведення вироку у відповідність до закону, звільнення від призначеного покарання задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року у справі 553/2685/21 у виді позбавлення волі на строк 4 років 3 місяців.

Вважати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2022 року у справі № 554/9629/21 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1