ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/173/25 Справа № 693/433/25 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

16 квітня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.03.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривчунка

Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою-

спеціальною освітою, на утримані неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, працюючого

на посаді керівника Жашківського районного Товариства мисливців та рибалок,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 23.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.03.2025 клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 23.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним нетяжкого злочину, даних про особу підозрюваного, при цьому органом досудового розслідування не доведено наявність всіх вказаних у клопотанні ризиків щодо застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зокрема, те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або продовжити свою злочинну діяльність.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прокурор подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та ризиків, зокрема, незаконного впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_7 із матеріалів кримінального провадження відомі анкетні дані свідків та потерпілого, він являється власником трьох одиниць мисливської зброї, що свідчить про наявність достатніх навичок та вмінь при поводженні зі зброєю, та під час погроз працівнику поліції висловлювався погрозою застосування зброї, потерпілий у кримінальному провадженні продовжить проведення заходів з перевірки наявності військово-облікових документів та заходів безпеки дорожнього руху на шляху за маршрутом до роботи підозрюваного. При цьому, згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому злочину сам, не будучи зупиненим працівниками поліції, розпочав з ними сварку, що супроводжувалася погрозами вбивства та насильства, попереджав про застосування відносно них зброї в разі не залишення вказаної ділянки дороги, що свідчить про стійкий намір вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення в разі наступної зустрічі з працівниками правоохоронних органів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділенням ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 25.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

25.03.2025 о 12 годині 16 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

25.03.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обізнаність підозрюваного про місце проживання свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та погрози застосування відносно них зброї в разі не залишення вказаної ділянки дороги, що свідчить про намір вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення в разі наступної зустрічі, суд оцінює критично, адже до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що унеможливлює вчинення ОСОБА_7 дій, про які вказує сторона обвинувачення, а також переховування останнього від слідства та суду.

Також варто врахувати, що вчинення злочину за ч. 1 ст. 345 КК України карається виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. При цьому, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи прокурора щодо унеможливлення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та вчинення спроб, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі не застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу були предметом вивчення слідчого судді та їм надана належна обґрунтована оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

На думку апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких є заборона цілодобово залишати місце свого проживання, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора суду та заборони спілкуватися у будь який спосіб із потерпілим і свідками у кримінальному провадженні, що унеможливлює вчинення дій, про які йдеться у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора.

Також апеляційний суд бере до уваги особу підозрюваного, якому 66 років, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, та органом досудового розслідування ні на час розгляду клопотання слідчим суддею ні на час судом апеляційної інстанції не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора має бути відхилена, а ухвала слідчого судді від 26.03.2025 залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 23.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді