Справа № 144/1244/24
Провадження № 1-кс/144/127/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10.02.2025 смт. Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик клопотання директора ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 19.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання директора ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 19.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 26.08.2020 року на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0476, площею 2,3846 га, право оренди якої належать ТОВ «Теплик-Агро» та яка перебуває у володінні підприємства. В обгрунтування клопотання посилається на те, що постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.02.2025 року кримінальне провадження № 0000131 закрито, а тому відпала необхідність у подальшому арешті вказаної земельної ділянки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Директор ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити у відсутності представника ТОВ «Теплик-Агро».

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з вимогами ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Встановлено, що в межах кримінального провадження № 0000221 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, слідчим суддею Теплицького районного суду Вінницької області накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0476, площею 2,3846 га, зареєстровану на ім`я ОСОБА_4 .

Накладаючи арешт слідчий суддя виходив із необхідності збереження речових доказів.

Постановою прокурора від 19.08.2024 року з кримінального провадження №0000221 в окреме провадження виділено матеріали з присвоєнням номеру 0000131.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 05.02.2025 року, долученої до матеріалів клопотання, вбачається, що кримінальне провадження № 0000131 закрито у зв`язку з відсутністю по даному факту складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

Згідно висновків, сформульованих у постанові ВП ВС від 30.06.2020 року, у справі № 727/2878/19, на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Арешт на майно слідчим суддею було накладено обґрунтовано, оскільки земельну ділянку, було визнано предметом вчинення злочину, однак враховуючи, що кримінальне провадження, в межах якого на вказану земельну ділянку було накладено арешт, закрито, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, суд, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника, вважає, що арешт необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання директора ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 26.08.2020 року на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0476, площею 2,3846 га, право оренди якої належить Товариству.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя