Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/147/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000077 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добропілля, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, військовозобов`язаного, офіційно не працюючого, не перебуваючого у зареєстрованому шлюбі, осіб на утриманні на підставах передбачених законом не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є таким, який немає судимостей,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили застосований у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишено без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з 17.02.2024 до дня набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

16.02.2024 близько 21 год. 30 хв., точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживив, в умовах дії воєнного стану на території України, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024, переліз через паркан та потрапив на територію домоволодіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території двору, через незачинені двері, проник в середину будинку.

Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_8 у спальній кімнаті на ліжку виявив ОСОБА_9 та з метою створення стану несподіваності, попередження спроб потерпілої покликати на допомогу та її залякування, витяг з-під голови потерпілої подушку, поклав її на обличчя ОСОБА_9 та почав душити останню подушкою, а після того як потерпіла змогла скинути подушку на підлогу - руками за шию.

Надалі, ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодінням чужим майном та продовжуючи застосовувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я, взявши ОСОБА_9 руками за волосся стягнув її з ліжка та відтягнув до сусідньої кімнати, де повалив на підлогу та наніс декілька ударів руками по обличчю, вимагаючи при цьому надати йому грошові кошти, після чого ОСОБА_9 , перебуваючи в безпорадному стані, внаслідок нападу ОСОБА_8 , передала йому грошові кошти у суму 100 доларів США однією купюрою. Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_10 через вікно залишив місце вчинення злочину. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок відносно ОСОБА_8 та ухвалити рішення, яким на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що вирок суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам закону та підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Надані стороною обвинувачення докази є сумнівними, непереконливими, неналежними і недопустимими, а інших беззаперечних доказів, які б без будь-якого сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, стороною обвинувачення не надано.

Наявними у справі доказами не доведено винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях

Оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду та неправильного застосування кримінального Закону, оскільки в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 187 КК України. Неповнота судового розгляду полягає в тому, що судом не було викликано та допитано свідків.

Також захисник вважає, що суд першої інстанції не правильно оцінив показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, зокрема, щодо наявності у обвинуваченого умислу на вчинення розбою, і його дії не підпадають під кваліфікацію ст.187 КК України. У вироку не наведено доказів, які б вказували на те, що обвинувачений мав умисел на вчинення розбою, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що проявилося у тому, що за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, та висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності, що в свою чергу, тягнуть за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виражається в порушеннях п.п. 1,2 ч.1 ст.413 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про те, що зібраними по справі доказами доводиться винність обвинуваченого у вчиненні особою, нападу з метою заволодіннн чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя га здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), є хибними.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у ході кримінального провадження висунуте ОСОБА_8 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі доказів, в тому числі і показаннями потерпілої, які суд визнає належними та допустимими, відтак, поклав їх в основу обвинувального вироку і, визнав їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_8 причетним до вчинення розбою відносно потерпілої.

Для визнання обвинуваченого винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України за обставин, наведених у обвинувальному акті, необхідно було доведення того, що ОСОБА_8 завчасно спланував заволодіти майном потерпілої, для забезпечення переходу майна від потерпілої до нього спланував застосування щодо потерпілої насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, та усвідомлював, що це насильство буде саме небезпечним для житія та здоров`я потерпілої.

На думку захисту, обвинувачений повинен був усвідомлювати те, що застосування даного насильства є способом заволодіння майном потерпілої, у ході вчинення розбою його дії повинні були бути узгодженими до моменту досягнення поставленої ним зазначеної мети.

Між тим, доказів, які б підтверджували зазначені обставини у ході судового розгляду здобуто не було.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено, що саме обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілій, не доведено умислу їх нанесення, то на думку сторони захисту суд при ухваленні вироку дійшов помилкового висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого саме за ст. 187 КК України.

Захисник вважає, що єдине знаходження у обвинуваченого коштів в сумі 100 доларів США, які належали потерпілій, не може бути основою до визнання особи виїзною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 187 КК України та притягнення її до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно н. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Виходячи з наведеного захисник вважає, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак є незаконним та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 які повністю підтримали апеляційні вимоги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За результатами перевірки доводів апеляційної скарги захисника колегією суддів встановлено, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, дотримуючись вимог ст. 337 КПК України, безпосередньо дослідив докази у справі та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для її правильного вирішення.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх в аспекті вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достатності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 цього Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - з приводу чого у вироку наведені належні і правильні мотиви.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду ОСОБА_8 , хоча і не визнав своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, але не заперечував того, що 16.02.2024 біля 21 год. він разом з ОСОБА_11 гуляли по селу. Він працював у фермера та хотів домовитись з ОСОБА_12 щоб той попрацював замість нього. З цією метою вони прийшли до домоволодіння ОСОБА_12 , але там у нього з матір`ю ОСОБА_12 виникла сварка, тому вони пішли далі. Він вирішив зайти до потерпілої ОСОБА_9 , яка проживає поряд позичити кошти, щоб віддати борг у магазині. Вона раніше говорила йому, що коли щось буде треба, щоб він заходив. Раніше, коли він працював у ОСОБА_9 , то іноді приходив з дітьми (діти співмешканки) і вона пригощала їх і до нього добре ставилась. Калитка була зачинена, тому він переліз через неї, а ОСОБА_11 пішов далі по вулиці. Помітивши світло у будинку від маленького ліхтарика зрозумів, що ОСОБА_9 вдома. Пройшовши по двору він увійшов до будинку, двері якого не були зачинені. Він тихо погукав, але ніхто не відповів. Він зняв туфлі та пройшов у будинок. Зайшов у вітальню та побачив ОСОБА_9 , яка сиділа на дивані. Він звернувся до неї та попросив позичити кошти, на що вона відповіла, що грошей немає. Підійшовши побачив гроші загорнуті у пакет, які знаходились під подушкою. Відсунувши подушку забрав пакет із грошима. Згодом він виявив, що у пакеті була завернуті 100 доларів США однією купюрою. Він хотів піти, але вона сказала, що у неї є ще кошти, попросила почекати та пішла. Він затримався у будинку оскільки вона його там зачинила і йому довелося вилізти у вікно. Вийшовши з подвір`я пішов по вулиці де зустрів ОСОБА_11 з яким пішли до магазину. У магазині запропонував 100 доларів США однією купюрою, які взяв у ОСОБА_9 , продавцю щоб та їх поміняла, оскільки він хотів повернути борг та купити пива, але вона відмовила.

Крім того, ОСОБА_8 , на уточнююче питання про те, коли саме ОСОБА_9 його впізнала, пояснив, що на вулиці він був у капюшоні і у будинку його не знімав, а ОСОБА_9 його впізнала коли він хотів піти і сказала, що зараз принесе ще гроші.

На уточнююче питання чи вживав він того дня алкоголь пояснив, що того дня до подій про які розповів випив 2 літри пива та 1 пляшку вина на трьох.

На питання чи завдавав він ОСОБА_9 тілесні ушкодження сказав, що він її не душив та не бив, але можливо наніс їй тілесні ушкодження коли випадково зачепив плечем коли вона пішла за грошима, однак куди він її штовхнув плечем не пам`ятає.

Ретельно перевіривши та проаналізувавши такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються сукупністю взаємоузгоджених між собою доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до показань потерпілої ОСОБА_9 убачається що приблизно між 20 год. 30 хв. та 21 год. 30 хв. вона перебувала у себе вдома та лягла спати. Згодом побачила, що з коридора до неї наближається чоловік. Вона закричала. Чоловік витяг з-під її голови подушку та поклав їй на лице і почав душити, а коли подушка впала схопив та почав душити руками за шию. Вона кричала та боронилась. Він схопив її за волосся та почав тягати по підлозі, бив руками і вимагав від неї гроші. Він дотягнув її до шафи, де вона дістала грошові кошти у вигляді 100 доларів США однією купюрою та віддала йому. Він кричав: «Я тебе заріжу!», «Я тебе вб`ю!». Вона сказала, що у неї ще є гроші під ванною у літній кухні, куди швидко пішла і там зачинилась. Бачила через вікно та чула як він ще 5-10 хв. нишпорився у будинку, а потім виліз з будинку у вікно. Вона вийшла та пішла до будинку. Там вже нікого не було і вона виявила у будинку чужі чоловічі чоботи. Вона пішла до сусідів і повідомила, що трапилось. На уточнюючі питання пояснила, що чоловік намагався закривати своє обличчя, однак вона його впізнала, у тому числі й по голосу, то був ОСОБА_10 , який раніше виконував у неї у дворі будівельні роботи.

Свідкок ОСОБА_13 , у своїх показах підтвердив те, що він йшов з ОСОБА_8 по вулиці. Останній вирішив зайти до ОСОБА_9 щоб позичити у неї грошей. ОСОБА_8 переліз через ворота у двір, де проживає ОСОБА_9 , а він пішов потихеньку по вулиці. Приблизно через 20-30 хв. його наздогнав ОСОБА_8 , який був без взуття, хоча раніше на ньому були чоботи. ОСОБА_8 сказав, що запозичив у ОСОБА_9 гроші, при цьому вийняв з кармана та показав 100 доларів США однією купюрою, та запропонував піти до магазину.

Також свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він брав участь в якості понятого при огляді місця події, де крім іншого було виявлено чоловіче взуття. При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_11 , який розповів та показав як ОСОБА_8 проник на подвір`я, де проживає ОСОБА_9 . При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_9 , яка розповіла та показала як ОСОБА_8 проникнувши до її будинку вимагав у неї гроші, наносив тілесні ушкодження, як віддала йому кошти та як він покинув будинок. Також був понятим при впізнані особи ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які вказали на ОСОБА_8 . При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_15 у магазині при огляді однієї купюри 100 доларів США. При впізнані ОСОБА_11 чоловічих черевиків.

Свідок ОСОБА_16 суду першої інстанцйії повідомив, що що він брав участь в якості понятого при впізнані особи ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які вказали на ОСОБА_8 . При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_15 у магазині; при огляді однієї купюри 100 доларів США. При впізнані ОСОБА_11 чоловічих черевиків.

Наведені показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку, оскільки вони повністю узгоджуються між собою стосовно обставин перебігу подій в цілому та в конкретних деталях (зокрема, стосовно того, що потерпіла ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_8 , без сумніву вказала саме на нього). При цьому, будь-яких підстав ставити під сумнів правдивість наведених показань потерпілої та свідків в ході судового розгляду встановлено не було і таких причин не заявлялося стороною захисту ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду. Крім того, свідки , допитані районним судом є незацікавленими особами у результатах вирішення справи, а також попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Крім того, зазначені показання потерпілої і свідків підтверджуються дослідженими судом даними, які містяться, зокрема, у:

- протоколі огляду місця події від 17.02.2024 з фототаблицями до нього, за даними якого слідчим у присутності двох понятих, за участі спеціаліста та власника домоволодіння ОСОБА_9 було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: прибудинкову територію, подвір`я, кімнати будинку, де було виявлено та вилучено, зокрема: змиви РБК з зовнішньої поверхні ручки вхідних дверей літньої кухні; два змиви РБК з внутрішньої сторони дверей між коридорами; наволочка зі слідами РБК; чотири сліди рук; два черевики (а.к.п. 14-40);

- протоколі слідчого експерименту від 17.02.2024 з відеоматеріалами до нього, переглянутими у судовому засіданні, за даними якого у присутності двох понятих, за участі спеціаліста свідок ОСОБА_11 розповів та показав як ОСОБА_8 16.02.2024 у вечірній час близько 21 год. перелізши через ворота потрапив у двір домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Показав де згодом ОСОБА_8 , на якому вже не було взуття наздогнав його, а саме, далі у метрах 50-ти по вулиці. Показав куди вони направились згодом, коли ОСОБА_8 показав 100 доларів США однією купюрою, а саме, до магазину з метою придбання горілки (а.к.п. 53-57);

- протоколі слідчого експерименту від 17.02.2024 з відеоматеріалами до нього, переглянутими у судовому засіданні, за даними якого у присутності двох понятих, за участі спеціаліста потерпіла ОСОБА_9 розповіла та показала як і де побачила чоловіка, якого згодом впізнала як ОСОБА_8 у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Показала та розповіла як ОСОБА_8 почав душити її подушкою, а потім руками, як за волосся відтягнув до сусідньої кімнати і що це все супроводжувалось вимаганням грошей. Показала звідки дістала грошові кошти 100 доларів США однією купюрою та передала їх ОСОБА_8 . Також показала та розповіла, як під приводом принести ще грошей вийшла до літньої кухні де зачинилась (а.п.п. 59-63);

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.02.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у ОСОБА_8 у присутності його захисника та двох понятих було виявлено та вилучено у внутрішній кишені куртки жовто-чорного кольору у яку він був одягнений одну купюру номіналом 100 доларів США, серія КВ78680098, 2006 року (а.к.п. 64-70);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 18.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_9 було відібрано сліди її рук (а.к.п. 72);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 18.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_8 було відібрано зразки букального епітелію (а.к.п. 76);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 17.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста та захисника, у присутності двох понятих у ОСОБА_8 було відібрано змиви з рук (а.к.п. 78);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 17.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста та захисника, у присутності двох понятих у ОСОБА_8 було відібрано зразки нігтьових пластин (а.к.п. 80);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 18.02.2024 з дактилокартою за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_8 було відібрано сліди його рук (а.к.п. 82);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 18.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_8 було відібрано зразки букального епітелію (а.к.п. 111);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 19.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_8 було відібрано зразки крові (а.к.п. 140);

- протоколі отримання зразків для експертизи від 18.02.2024 за даними якого за участі спеціаліста у ОСОБА_9 було відібрано зразки крові (а.к.п. 111);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_8 , як особу, у якої 16.02.2024 близько 21 год. у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_3 , була одна купюра номіналом 100 доларів США (а.к.п. 161-163);

- протоколі слідчого експерименту від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих, за участі спеціаліста свідок ОСОБА_15 розповіла та показала як ОСОБА_8 16.02.2024 близько 21 год. у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_3 , демонстрував наявну у нього купюру номіналом 100 доларів США (а.к.п. 164-168);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 16.02.2024 близько 21 год. 30 хв. у її будинку напала на неї, душила та била її і заволоділа належними їх грошовими коштами - 100 доларів США однією купюрою (а.к.п. 169-170);

- протоколі огляду предметів від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих потерпіла ОСОБА_9 впізнала одну купюру номіналом 100 доларів США, серія КВ78680098, 2006 року, якою із застосуванням до неї насильства заволодів ОСОБА_8 у вечорі 16.02.2024 у її будинку (а.к.п. 172-175);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка проникла до будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 177-179);

- протоколі пред`явлення речей для впізнання від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_11 впізнав чоловічі черевики чорного кольору зі шнурками, які були на ОСОБА_8 коти він проник до будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 180-182);

- протоколі огляду предметів від 14.03.2024 з фототаблицею до нього, за даними якого у присутності двох понятих було оглянуто чоловічі черевики чорного кольору зі шнурками, (а.к.п. 184-187);

- висновку експерта № 29 від 11.03.2024, за даними якого за результатами проведення судово-медичної експертизи, на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_9 експерт дійшов висновку про таке:

1) у ОСОБА_9 , 1947 р.н., були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець верхньої та нижньої повіки правого ока, синець спинки носа, синець підборіддя, синці верхньої та нижньої губи біля правого та лівого кута рота, синець нижньої щелепи зліва, синці на кистях зліва та з права по тильній поверхні, синець лівого зап`ястя по тильній поверхні, синець на рівні щитовидного хряща зліва, синці на спині в ділянці лопаток;

2-3-4) вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупого предмету (предметів), індивідуальні ознаки травмуючої поверхні в пошкодженнях не відобразилися, вказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ударів руками, ногами, тощо. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін, що зазначений в обставинах випадку.

5) згідно правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995, пункту № 2.3.5 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

6) вказані тілесні ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту.

7) вказані тілесні ушкодження виникли від неменше ніж 8 травмуючих дій (а.к.п. 190-191);

- висновку експерта № 50 від 22.03.2024, за даними якого за результатами проведення судово-медичної експертизи, на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_9 експерт дійшов висновку про таке:

1) у ОСОБА_9 , 1947 р.н., були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець верхньої та нижньої повіки правого ока, синець спинки носа, синець підборіддя, синці верхньої та нижньої губи біля правого та лівого кута рота, синець нижньої щелепи зліва, синці на кистях зліва та з права по тильній поверхні, синець лівого зап ястя по тильній поверхні, синець на рівні щитовидного хряща зліва, синці на спині в ділянці лопаток.

2) тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді синців в ділянці обличчя, шиї, синців в ділянці кистей рук могли виникнути за обставин, що зазначені в протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 від 17.02.2024 (а.к.п. 194);

- висновку експерта № 169 від 20.02.2024, за даними якого за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_8 , експерт дійшов висновку про таке:

1) кров підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0аВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п. 196-197);

- висновку експерта № 168 від 21.02.2024, за даними якого за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_9 , експерт дійшов висновку про таке:

1) кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи Ва за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п. 199-200);

- висновку експерта № 171 від 14.03.2024, за даними якого за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, експерт дійшов висновку про таке:

1) кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи Ва з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0;

2) кров підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0аВ за ізосерологічною системою АВ0;

3) у змиві з зовнішньої поверхні ручки вхідних дверей літньої кухні (об`єкт 1), вилученому при огляді місця події, знайдено кров людини. При визначенні групової належності в цьому об`єкті виявлено антигени В і Н, що свідчить про походження крові або від однієї особи групи Ва з супутнім антигеном Н, або слід утворився при змішуванні крові осіб з групами Ва та 0аВ. Таким чином, кров в об`єкті 1 може походити від потерпілої ОСОБА_9 , при цьому не виключається можливість домішки в цьому об`єкті крові підозрюваного ОСОБА_8 ;

4) у двох змивах із внутрішньої сторони дверей між коридорами (на конвертах вказано «кімнатами») № 1 та № 2 будинку (об`єкти 2, 3), вилучених при огляді місця події, кров не знайдено (а.к.п. 202-204);

- висновку експерта № СЕ-19/112-24/2518-Д від 26.02.2024, за даними якого за результатами судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6. (дактилоскопічні дослідження), експерт дійшов висновку про таке:

1) з чотирьох слідів рук, які виявлено та вилучено 17.02.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 16x18 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x39 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x24 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x42 мм, придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили), а сліди рук найбільшими розмірами по вісях 13x19 мм, 14x15 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x66 мм непридатні для ідентифікації по ним особи;

2) слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 16x18 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x39 мм залишений середнім пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x24 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x42 мм залишений вказівним пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п. 207-219);

- висновку експерта № СЕ-19/112-24/2497-БД від 07.05.2024, за даними якого за результатами судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичне дослідження» встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1) (а.к.п. 184-193);

- висновку експерта № СЕ-19/112-24/2504-БД від 28.05.2024, за даними якого за результатами судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичне дослідження», експерт дійшов висновку про таке:

1) на наданій на дослідження наволочці (об`єкти №№ 1-5), виявлено сліди крові людини. Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на наданій на дослідження наволочці (об`єкти №№ 1-5). які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

2) генетичні ознаки слідів крові, виявлених на наданій на дослідження наволочці (об`єкти №№ 1-5), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 07.05.2024 № СЕ-19/112-24/2497-БД) (таблиця 2.1, додаток 2), та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 29.04.2024 № СЕ-19/112-24/2499-БД) (таблиця 3.1 додаток 3).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№ 1-5, та у зразку крові потерпілої ОСОБА_9 складає 2,11 х 10-27 Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 4,73 х 10+26 осіб.

Походження слідів крові, виявлених в об`єктах №№ 1-5, від підозрюваного ОСОБА_8 , виключається (а.к.п. 196-204);

- висновку експерта № СЕ-19/112-24/2502-БД від 30.05.2024, за даними якого за результатами судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичне дослідження», експерт дійшов висновку про таке:

1) у піднігтьовому вмісті правої та лівої руки ОСОБА_8 (об`єкти №№ 1, 2), виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у піднігтьовому вмісті правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 , (об`єкти №№ 1,2) (таблиці 1.1 та 5.1, додаток 1,5);

2) генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 2), є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме, зразка крові потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 07.05.2024 № СЕ-19/112-24/2497-БД) (таблиця 3.1, додаток 3) та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 29.04.2024 № СЕ-19/112-24/2499-БД) (таблиця 4.1, додаток 4).

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 1), є змішаними, придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК- профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 та не збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_9 .

Походження клітин, що домінують серед змішаних генетичних ознак, виявлених в об`єкті № 1, від потерпілої ОСОБА_9 , виключається;

3) у змивах із зовнішньої та внутрішньої сторін лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкти №№ 5, 6), виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змивах із зовнішньої та внутрішньої сторін лівої руки, підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкти №№ 5, 6) (таблиця 2.1, додаток 2).

У змивах із зовнішньої та внутрішньої сторін правої руки підозрюваного ОСОБА_18 (об`єкти №№ 3. 4), виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змивах із зовнішньої та внутрішньої сторін правої руки, підозрюваного ОСОБА_18 (об`єкти М» 3, 4) (таблиця 5.2, додаток 2);

4) генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змивах із зовнішньої та внутрішньої сторін лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкти №№ 5, 6), є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка крові потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 07.05.2024 № СЕ-19/112-24/2497-БД) (таблиця 3.1, додаток 3) та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 1 з висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 29.04.2024 № СЕ-19/112-24/2499-БД) (таблиця 4.1, додаток 4).

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змивах із зовнішньої сторони правої руки підозрюваного ОСОБА_18 (об`єкт № 4), є змішаним, придатний для ідентифікації ліпне за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_18 та не збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змивах із внутрішньої сторони правої руки підозрюваного ОСОБА_18 (об`єкт № 3), які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та для подальшої ідентифікації непридатні.

Походження клітин, що домінують серед змішаних генетичних ознак, виявлених в об`єкті № 4, від потерпілої ОСОБА_9 , виключається (а.к.п. 207-233).

Достовірність та допустимість наведених письмових доказів у кримінальному провадженні захисником в апеляційній скарзі фактично не оспорюється та не заперечується.

Оцінивши наведені докази в сукупності та взаємозв`язку і належним чином мотивувавши свої висновки, в тому числі з приводу спростування показань обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, та правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений не мав умисел на вчинення розбою, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки досліджені докази підтверджують той факт, що ОСОБА_8 в умовах воєнного стану проник у житло ОСОБА_9 та здійснив там на неї напад з метою заволодіння її майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, зокрема, фізичного насильства у вигляді удушення, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої.

Апеляційні доводи захисника про те, що надані стороною обвинувачення докази є сумнівними, непереконливими, неналежними і недопустимими, також не заслуговують на увагу, оскільки сторона захисту не поставила їх під сумнів вагомими доводами, а також не надала докази на їх спростування. В суді апеляційної інстанції також не зазначала підстав про визнання доказів у справі недопустимими.

З наведених вище показань потерпілої та свідків убачається, що кожен із них окремо, послідовно та з достатньою деталізацією розповів про обставини перебігу подій у даній справі, учасником чи стороннім очевидцем яких вони стали, які узгоджуються між собою та будь-яких істотних суперечностей, як про те зазначає захисник не містять. З огляду на викладене, посилання сторони захисту на те, що у ОСОБА_8 не було умислу на вчинення розбійного нападу є безпідставними та необґрунтованими.

Потерпіла ОСОБА_9 у своїх показах вказала, що « чоловік, який проник до неї у будинок витяг з-під її голови подушку та поклав її їй на лице і почав душити, а коли подушка впала схопив та почав душити руками за шию». Схопив її за волосся та почав тягати по підлозі, бив руками і вимагав від неї гроші. Він дотягнув її до шафи, де вона дістала грошові кошти у вигляді 100 доларів США однією купюрою та віддала йому. Він кричав: «Я тебе заріжу!», «Я тебе вб`ю!».

Вказані покази потерпілої відповідають її показам наданих нею на слідчому експерименті 17.02.2024, які також узгоджуються з висновками експертів № 29 від 11.03.2024, № 50 від 22.03.2024, № 171 від 14.03.2024, № СЕ-19/112-24/2504-БД від 28.05.2024, № СЕ-19/112-24/2502-БД від 30.05.2024. Також, висновки експертів № 29 від 11.03.2024, № 50 від 22.03.2024, у частині наявності у ОСОБА_9 синців у ділянці шиї - на рівні щитовидного хряща зліва вказують на правдивість показів останньої щодо застосування ОСОБА_8 відносно неї фізичного насильства шляхом удушення.

При цьому підстав для обмовлення ОСОБА_9 . ОСОБА_8 встановлено не було, між ними відносини були хороші, про що зазначав у своїх показах сам обвинувачений.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що не доведено, що саме обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілій, не доведено умислу їх нанесення, є безпідставними та необґрунтованими та спростовуються доказами у справі.

Посилання захисника на письмові покази ОСОБА_19 є безпідставними, оскільки вказані свідки судом першої інстанції не допитувались, а тому суд обґрунтовано не взяв їх до уваги при ухваленні вироку.

Щодо апеляційних доводів захисника про відсутність у обвинуваченого умислу на вчинення розбою, і його дії не підпадають під кваліфікацію ст.187 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Отже, в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу.

Суд звертає увагу, що обвинувачений переліз через паркан та потрапив на територію домоволодіння потерпілої та проник до будинку. У спальній кімнаті на ліжку виявив ОСОБА_9 , витяг з-під її голови подушку, поклав її на обличчя та почав душити останню подушкою, а після того як потерпіла змогла скинути подушку на підлогу - руками за шию.

У даному випадку характер злочинних дій обвинуваченого вказує на спрямованість умислу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. При цьому потерпіла реально сприймала погрози ОСОБА_8 , який кричав: «Я тебе заріжу!», «Я тебе вб`ю!».

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 непомітно для потерпілої проник до будинку, завчасно готувався до вчиненого злочину, що виразилося в маскуванні своєї особи, а саме, те що останній надів на голову капюшон, та подальші дії, які виразилися в нападі на потерпілу ОСОБА_9 із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я її особи, та подолання опору потерпілої, і як наслідок заволодіння грошима потерпілої, направленість та швидкоплинність вказаних дій, свідчить, що вказані дії обвинуваченого були направленні саме на вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши всі вищезазначені докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах вказаних у вироку доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, пославшись у вироку на указані вище докази у справі та навівши вагомі мотиви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не підтвердження показань обвинуваченого ОСОБА_8 , в тому числі, про те, що він зайшов до потерпілої позичити грошей та не наносив їй тілесних ушкоджень.

Всупереч твердженням захисника, колегія суддів не вбачає будь-яких істотних суперечностей у висновках суду, що викладені у вироку, які б у розумінні ст. 411 КПК України свідчили про їх невідповідність фактичним обставинам справи. Сама по собі розбіжність з встановленими судом обставин вчиненого кримінального правопорушення з версією сторони захисту не вказує про те, що вони не відповідають дійсності, як на цьому наполягає обвинувачений та його захисник, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на підставі належних, допустимих і достатніх доказів належно оцінених судом.

При призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 187 КК України суд першої інстанції, на виконання вимог ст. ст. 50, 65 КК України, належним чином врахував: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких; дані про особу винного, а саме: що він не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має осіб на утриманні на підставах, передбачених законом, однак проживає з жінкою, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, судимості не має.

Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 187 КК України.

Колегія суддів погоджується із таким покаранням та вважає, що воно відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, ступеню суспільної небезпечності його дій, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок суворості колегія суддів не вбачає.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, в ході апеляційного перегляду кримінального провадження колегією суддів не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_20 ОСОБА_4