Справа № 331/6512/24
Провадження № 1-кп/331/386/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 03.10.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який є студентом 2 курсу «Запорізького професійного ліцею залізничного транспорту», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, звернувся з проханням до потерпілого ОСОБА_7 , надати йому мобільний телефон марки «ZTE Blade A73 4/128 GB» в корпусі зеленого кольору, який належав потерпілому, без наміру його повертати.

ОСОБА_7 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та не підозрюючи, що останній може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, добровільно передав ОСОБА_4 власний мобільний телефон «ZTE Blade A73 4/128 GB» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в корпусі зеленого кольору, з умовою повернення телефону після здійснення телефонного дзвінка.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, шляхом обману, отримавши від ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон «ZTE Blade A73 4/128 GB IMEІ1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 » в корпусі зеленого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта складає 3594 гривні 38 копійок, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому майном потерпілого на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3594 гривні 38 копійок.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що 07.09.2024 року, приблизно о 14-00 годині, перебуваючи біля буд. 45 по вул. Українській в м. Запоріжжі, він звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , який тримав в руках мобільний телефон. В цей час у нього виник умисел на заволодіння мобільним телефоном потерпілого, тому він підійшов до останнього та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, звернувся до нього з проханням надати йому мобільний телефон без наміру його повертати. Після того як ОСОБА_7 добровільно передав йому власний мобільний телефон, він, отримавши вказаний мобільний телефон, зник з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, привласнений ним мобільний телефон він продав на ринку «Анголенко» невідомій особи, отримавши за нього грошові кошти в сумі 800 гривень, які витратив на власні потреби.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд вказаного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду (т. 1, а.п. 41).

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта № СЕ-19/108-24/19382-ТВ від 23.10.2024 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «ZTE Blade A73 4/128 GB» в корпусі зеленого кольору з рахуванням експлуатаційного зносу та пошкоджень від впливу зовнішніх факторів, станом на 07.09.2024 року складає 3594 гривні 38 копійок ( а.п. 50-55).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальний проступок, навчається на 2 курсі «Запорізького професійного ліцею залізничного транспорту», має постійне місце проживання, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місце навчання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілому не завдано, не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановленою.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Вирішуючи питання про призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 виду покарання, суд виходить з наступного.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк

У відповідності до ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф; громадські роботи; виправні роботи; пробаційний нагляд; позбавлення волі на певний строк.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 53 КК України, штраф становить собою міру покарання, що виражається у стягненні із засудженого в дохід держави певної суми грошей. У відповідності до положень ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Зі змісту статті 100 КК України вбачається, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день. Виправні роботи можуть бути призначені неповнолітньому в віці від 16 до 18 років за місцем роботи на строк від двох місяців до одного року. Із заробітку неповнолітнього, засудженого до виправних робіт, здійснюється відрахування в доход держави в розмірі, встановленому вироком суду, в межах від п`яти до десяти відсотків.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, ніякого джерела доходу не має, тому такі покарання майнового характеру, як штраф та виправні роботи суд не вбачає підстав застосовувати.

Також суд не вважає доцільним застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, які полягають у виконанні суспільно корисних робіт у вільний від навчання час, оскільки останній навчається на денній формі навчання в «Запорізькому професійному ліцеї залізничного транспорту», а тому такий вид покарання може негативно вплинути на процес навчання та здобуття освіти.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, оскільки заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілому не завдано, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк, передбачений положеннями ст. 101 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- мобільний телефон «ZTE Blade A73 4/128 GB», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у ОСОБА_7 за належністю (т. 1, а.п. 57-58).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1