№ 207/5368/24
№ 1-кп/207/410/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000742 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянки України , освіта середньо-професійна , не працюючої , заміжньої , маючої на утриманні неповнолітню дитину , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимої ,

за ч. 4 ст. 185 , ч.1 ст. 357 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» , що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України , введено воєнний стан строком на 30 діб , який продовжено Указом Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 8 серпня 2024 року № 3891-IX з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб .

22 липня 2024 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_5 знаходилась в гостях у потерпілого ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_3 , де разом вживали алкогольні напої . В цей час ОСОБА_5 побачила на столі банківську картку , емітовану AT «ПУМБ» , яка має номер банківського рахунку НОМЕР_1 , та належить ОСОБА_6 . Розуміючи , що раніше ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_6 користувалась вищевказаною банківською карткою та знала від неї пін-код , у неї виник раптовий прямий протиправний умисел на викрадення вказаної банківської карти з метою її подальшого використання .

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел , діючи умисно , таємно , із корисливого мотиву та корисливої мети , цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність , скориставшись тим , що потерпілий не спостерігає за її діями , ОСОБА_5 взяла зі столу банківську картку , емітовану AT «ПУМБ» , яка належить ОСОБА_6 , тим самим викрала її , після чого з банківською карткою з місця скоєння кримінального правопорушення зникла .

Окрім цього , 22 липня 2024 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_5 знаходилась біля магазину «Малинка» , який розташований за адресою : м. Кам`янське , проспект Свободи , 103 , тримаючи при собі раніше викрадену банківську картку AT «ПУМБ» , яка має номер банківського рахунку НОМЕР_1 , де в цей час у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел , спрямований на викрадення грошових коштів з вищевказаної банківської картки .

Реалізуючи свій протиправний умисел , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння , перебуваючи в зазначений час у вищевказаному місці здійснила зняття грошових коштів о 21.34 годині в сумі 3200 гривень в банкоматі AT КБ «ПРИВАТБАНК» №CADN6646 , що розташований за адресою : Дніпропетровська область , м. Кам`янське , проспект Свободи , 103 .

Після чого , ОСОБА_5 грошовими коштами , що належать потерпілому ОСОБА_6 розпорядилась на власний розсуд , завдавши останньому майнові збитки на суму 3200 гривень .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 357 КК України 2001 року , тобто викрадення офіційного документу , вчинене з корисливих мотивів ; кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинена в умовах воєнного стану .

30 вересня 2024 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 357 , ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року . Обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вказаному діянні . Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченої на його призначення :

за ч. 1 ст. 357 КК України 2001 року у виді 1 року обмеження волі ;

за ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року у виді 5 років позбавлення волі .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням , остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробовуванням на іспитовий строк , який встановлюється судом від одного до трьох років , з покладанням на неї обов`язків , передбачених ст. 76 КК України 2001 року : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання . Суд може додатково покласти на засуджену обов`язки , визначені ч. 3 ст. 76 КК України 2001 року .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів ; особливо тяжких злочинів , віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину , віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України , якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами ; особливо тяжких злочинів , вчинених за попередньою змовою групою осіб , організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним , який не є організатором такої групи або організації , злочинних дій інших учасників групи чи інших , вчинених групою або організацією злочинів , якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків , злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам . Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи , яка вчинила кримінальне правопорушення , у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи , а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб , у яких беруть участь потерпілий або потерпілі , не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди .

У підготовчому судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 357 , ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року , які згідно ст. 12 КК України 2001 року , є кримінальним проступком та тяжким злочином . Потерпілим надано письмову згоду прокурору на укладення угоди .

Судом з`ясовано , що обвинувачена розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року , є щире каяття , добровільне відшкодування завданого збитку . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року , не встановлено .

При призначенні покарання суд враховує , що ОСОБА_5 раніше не судима , щиро кається у вчиненні злочину , не працює , має неповнолітню дитину , позитивно характеризується за місцем мешкання , відшкодувала потерпілому завдані збитки .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови , які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Затвердити укладену 30 вересня 2024 року угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 357 , ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року , та призначити їй узгоджене сторонами покарання :

за ч. 1 ст. 357 КК України 2001 року у виді 1 року обмеження волі ,

за ч. 4 ст. 185 КК України 2001 року - у виді 5 років позбавлення волі .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року ОСОБА_5 призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1