Справа № 598/390/25
провадження № 1-кп/598/103/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000568 від 22 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Старий Вишнівець Кременецького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої вчителем Вишнівецького ліцею, раніше не судимої,

за ч.2 ст.286 КК України,

встановив :

21.12.2024 близько 17.00 год. водій ОСОБА_5 керуючи технічно не справним автомобілем «FORD TRANSIT» р.н. НОМЕР_1 , рухалася автодорогою «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече", в межах с. Старий Вишнівець Кременецького району Тернопільської області, зі сторони м. Кременець у напрямку м. Тернопіль.

Під час руху ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями та пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»), 2.3. «б», 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР), не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не ураховувала дорожні умови і не обрала такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись в межах населеного пункту с. Старий Вишнівець Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мала таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а продовжив рух змінивши при цьому свою траєкторію праворуч, виїхала за межі проїзної частини дроги, праве узбіччя, чим порушила вимоги п. 12.3 ПДР.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху, ОСОБА_5 не забезпечила безпеку дорожнього руху та поставила себе в такі умови, що в межах правого узбіччя допустила наїзд передньою правою частиною керованого транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, зліва направо відносно руху транспортного засобу.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травму голови із струсом головного мозку, переломами кісток склепіння і лицевого черепа, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ..

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та підтвердила обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.

Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.

Обираючи ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, вважає необхідним призначити його у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд, враховуючи такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро розкаялась в скоєному, раніше не судима, позитивно характеризується, відшкодувала завдані збитки, вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй при цьому іспитовий строк та покласти на неї обов`язки, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати особі обвинуваченої, сприятиме її виправленню та буде належною карою за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої в користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 368-371, 373-375 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків передбачених п.1,2. ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 4377,45 грн. (чотири тисячі триста сімдесят сім гривень сорок п`ять копійок) вартості проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/120-25/114-ІТ, 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок) вартості проведеної судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-24/115-ІТ, 3979,50 грн. (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок) вартості проведеної судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-24/821-ІТ, .

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль марки «FORD TRANSIT» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та знаходиться у неї на зберіганні - повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Скасувати арешт автомобіля «FORD TRANSIT» р.н. НОМЕР_1 накладений відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2024 року та повернути його власнику ОСОБА_5 .

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя ОСОБА_7