Справа № 635/746/25
Провадження №1-кп/635/798/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 16.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пересічне, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, військовослужбовець у військовому званні солдат, військової служби за контрактом на посаді стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , не одружений, раніше засуджений: за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2012 за ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 за ст. 185 ч. 1, 75, 104 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; за вироком Октябрського районного суду міста Харкова від 26.02.2016 за ст. 190 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.07.2017 за ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 29.05.2018 року за відбуттям строку; за вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01.02.2022 за ст. 185 ч. 1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік; за вироком Київського районного суду міста Полтави від 08.09.2022 за ст. 186 ч. 4, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі; 22 травня 2024 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2024 року звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, вибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2024 року по справі № 635/5165/24 звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та щодо нього встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців в порядку з встановленням обмежень: забороною перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; забороною виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт. Контроль за здійсненням адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_3 покладено на командира військової частини, в якій останній проходить службу. 22.05.2024 військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира військової частини з ОСОБА_3 укладено контракт на проходження військової служби та останнього, відповідно до наказу №147 від 22.05.2024 призначено на посаду стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу і штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , однак ОСОБА_3 , умисно ігноруючи вимоги рішення про встановлення у його відношенні адміністративного нагляду, з метою ухилення від нього, порушив правила адміністративного нагляду, а саме достовірно знаючи про те, що йому заборонено перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, а також заборонено виїзд чи обмежено час виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини, з якою укладено контракт без дозволу командира військової частини, 15.08.2024 в невстановлений час, однак не пізніше 08:05 самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 , та перебував поза межами місця дислокації військової частини до 14:30 17.08.2024. В подальшому, 26.08.2024 в невстановлений час, однак не пізніше 19:00 ОСОБА_3 без дозволу командира військової частини, всупереч встановленим рішення суду обмеженням, повторно самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 , та перебував поза межами місця дислокації військової частини до 00:00 29.08.2024. 12.09.2024 в невстановлений час, однак не пізніше 20:00 ОСОБА_4 після виписки з лікувального закладу КНП «ЦМКЛ» СМР м. Суми, без поважних причин та без одержання відповідного дозволу від безпосереднього командира, який здійснював за ним адміністративний нагляд, вчасно не повернувся до місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 , та перебував поза межами місця дислокації військової частини до 17:00 13.09.2024, коли з`явився до тимчасового місця дислокації БТГр НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_4 . При цьому, безпосередньому командиру, який здійснював адміністративний нагляд, про місце свого фактичного перебування та причини порушення встановлених рішенням суду обмежень ОСОБА_3 не повідомляв, чим грубо порушив встановлені йому правила адміністративного нагляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває; військовослужбовець військової служби за контрактом, за місцем несення служби характеризується негативно, раніше засуджений, має зареєстроване та фактичне місце проживання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, що встановлений санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду міста Полтави від 08.09.2022 за ст. 186 ч. 4, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, покарання за цим вироком не відбув.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, при призначенні покарання за вчинення вказаного проступку суд не застосовує положення ст. 71 КК України та не призначає покарання за сукупністю вироків, вирок Київського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2022 року підлягає самостійному виконанню.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок Київського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2022 року виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1