Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3499/24
Провадження № 1-кп/644/182/25
21.01.2025
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 20.03.2024, відносно обвинувачених: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Шевченкове, Шевченківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, на посаді водія-кранівника, у званні солдата військової частини НОМЕР_1 , з підстав передбачених ст. 89 КК України раніше не судимого зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України № 49/2024 строк дії якого продовжено з 05 години ЗО хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб на всій території України. Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

ОСОБА_4 , з 20 вересня 2018 року як військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.05.1999, Указу Президента України №69/2022 від 13.05.1999 року, затвердженого Законом України від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», а також Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з 24 лютого 2022 року на території України оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка підлягає загальній мобілізації, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , для встановлення його облікових даних та направлення останнього на медичний огляд, після чого останній пройшов обстеження та медичний огляд у військово-лікарській комісії КНП «Шевченківська ЦРЛ» на ступінь придатності до військової служби за результатами якого від 26.01.2024 був визнаний як придатний до військової служби, про що є відповідний запис у картці обстеження та медичного огляду в якій зазначено висновок (постанову) «придатний до військової служби», а також сформовано довідку військово- лікарської комісії в якій зазначено постанову «придатний до військової служби».

26.01.2024 ОСОБА_4 отримав повістку про призов на військову службу за мобілізацією та був направлений до військової частини НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи умисел, направлений на ухилення від мобілізації, будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні сили України по мобілізації, без поважних на це причин, безпідставно, умисно не прибув для відправки 30.01.2024 по повістці на відправлення у вказану військову частину, тим самим ОСОБА_4 ухилився від призову за мобілізацією, чим порушив ст. 65 Конституції України, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та порядок комплектування Збройних сил України.

Таким чином дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 336 КК України, тобто ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Клопотання мотивовано тим, що кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обвинувачений є раніше не судимою особою і з 09.08.2024 проходить військову службу за мобілізацією, що підтверджує факт зміни обстановки за вчиненим ним кримінальним правопорушенням, а сам обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою, і спричинені ним, вчиненням злочину, негативні наслідки для держави та суспільства перестали існувати. Отже обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, оскільки він сам та обстановка навколо нього зазнала змін, які унеможливлюють вчинення ним нового злочину.

Таким чином зазначила, що оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, проходить військову службу, внаслідок змін обстановки діяння втратило суспільну небезпечність, просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 48 КК України, а кримінальне провадження за ст. 336 КК України закрити

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання прокурора, оскільки притягається до кримінальної відповідальності вперше, вину визнає та щиро розкаюється, на даний час з 09.08.2024 приходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та за таких обставин перестав бути суспільно небезпечним. Розуміє, що звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 48 КК України не є обставинами які його реабілітують, а отже йому зрозумілі насліди звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

В силу ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2). Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу ч. 2, ч. 3 ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У ст. 48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова) судам роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до п. 7 зазначеної Постанови, судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Враховуючи вказані у ст. 336 КК України види покарань та вимоги ст. 12 КК України, інкриміноване кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Згідно Довідки №3 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 09.08.2024 року, зазначена інформація підтверджується також наданими обвинуваченим копіями військового квитка.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування щиро каявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, після вчинення кримінального правопорушення набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби, що робить маловірогідним вчинення ним нового однорідного злочину, що свідчить про те, що він перестав бути суспільно небезпечним та підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог статті 48 КК України.

Із заяви обвинуваченого, його позиції у судовому засіданні, обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, тобто є особою, яка вперше вчинила нетяжкий злочин, визнає свою вину, щиро кається, на диспансерному обліку в нарколога і психіатра не перебуває, не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, розуміє наслідки закриття кримінального провадження та те, що закриття провадження з цієї підстави є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності.

Встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку з із зміною обстановки, а кримінальне провадження відносно нього за ст. 336 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Застосування в кримінальному провадженні положень КК України щодо зміни обстановки відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

Згідно обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні та запобіжний захід не обирався, речових доказів не має.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 1, 2, 7, 30, 31, 107, 110, 283-286, 288, 314, 350, 369-371, 372, 376, 392-395 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ст. 336 КК України, у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772, за ст. 336 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: