Справа № 444/3799/18
Провадження № 1-кс/444/100/2025
УХВАЛА

судового засідання

17 лютого 2025 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3

розглянув розглянувши скаргу ОСОБА_4 подану в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого слідчого відділу Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 11 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 16.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2025 року до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 11 грудня 2024 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 16.01.2018 року. Просить дану скаргу задоволити з підстав зазначених у ній.

Скаржник в судове засідання не прибув, однак п. 4 прохальної частини скарги просить суд розгляд скарги просить проводити без його присутності.

Слідчий СВ відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила. Вважає, що така є безпідставною, просить в задоволення скарги відмовити. Окрім цього, надала для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000088.

За таких обставин, з врахуванням положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника.

Оглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ураховуючи, що постанова про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 16.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України постановлена слідчим ОСОБА_3 11 грудня 2024 року, скерована ОСОБА_4 12.12.2024 року, що підтверджується копією листа ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, однак відомості про її отримання ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Водночас, у своїй скарзі скаржник зазначає, що отримав постанову безпосередньо у приміщенні ВП №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області 31.01.2025 року.

Скарга підписана ОСОБА_4 10.02.2025 року та зареєстрована в Жовківському районному суді Львівської області 10.02.2025 року, а тому строк на подачу скарги на постанову про закриття кримінального провадження належить поновити.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено із матеріалів кримінального провадження, слідчим Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 11 грудня 2024 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 16.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України (а.с.6-10).

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, правова природа оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Згідно з вимогами ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як встановлено із оскарженої постанови про закриття кримінального провадження від 11.12.2024 року, слідчий прийшла до переконання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що передбачений ч. 2 ст. 191 КК України, а саме привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та відсутністю складу кримінального правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем. Крім того, в оскарженій постанові слідчим зазначено, що в зверненнях ОСОБА_4 відсутній логічний зміст, в зверненнях немає жодних обґрунтувань або підтверджень слів заявника.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчому, в порядку ст. 39 КПК України, надано відповідні вказівки у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 243 матеріалів кримінального провадження).

Серед вказівок, зокрема є вказівка на отримання відомостей про те, чи ОСОБА_6 є учасником бойових дій та чи отримував земельну ділянку як учасник бойових дій.

Слідчим зроблено відповідний запит до Рава-Руської міської ради для виконання зазначеної вказівки, що видно з його копії (а.с. 249 матеріалів кримінального провадження).

З копії відповіді на даний запит (а.с. 250 матеріалів кримінального провадження) видно, що ОСОБА_6 перебуває у статусі учасника бойових дій. Будучи в даному статусі ОСОБА_6 отримав земельну ділянку пдлощею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Рава-Руської міської територіальної громади (Гійченської сільської ради).

Однак, жодних документів на підтвердження наведеного до матеріалів кримінального провадження не долучено.

А тому, слідчому слід звернутися із ідентичним запитом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, а також у відповідності до чинного законодавства долучити до матеріалів кримінального провадження підтверджуючі документи.

Слідчий суддя не залишає поза увагою той факт, що запитувана інформація стосувалася гр. ОСОБА_6 , і одночасно відповідь на даний запит підписаний міським головою ОСОБА_6 , однак як посадовою особою.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження. Порядок збирання та оцінки доказів передбачений главою 4 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, в порядку ст.40 КПК України, не виконано у повному обсязі вимог названої статті, не вичерпано можливості отримання доказів у справі, не проведено належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення. Також, у постанові слідчим не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів, та не у повному обсязі з`ясовані усі обставини, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_4 .

Зазначені в оскарженій постанові висновки не виключають кримінальне провадження, що вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

З огляду на наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку слідчим не було виконано всіх необхідних дій для збирання належних та допустимих доказів, які б своєю чергою встановили наявність чи відсутність фактів та обставин, які б мали значення для вищезгаданого кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що вищевказану постанову про закриття кримінального провадження винесено необґрунтовано та передчасно, а тому таку постанову належить скасувати.

На підставі та керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_4 строк на подання скарги.

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 11 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 16.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України.

Направити матеріали кримінального провадження № 0000088 від 16.01.2018 року для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1