Справа № 296/143/25
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу заявника ОСОБА_3 , який є представником володільця майна ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 303 КПК України, щодо повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000046 від 19.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.1 ст.209, ч.1 ст. 212, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомир звернувся заявник ОСОБА_3 , який є представником володільця майна ОСОБА_4 , із вищезазначеною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений на підставі ухвали слідчого судді від 09.10.2024, було безпідставно вилучено таке майно: дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; 11 купюр номіналом по 1000 грн. (всього 11 000 грн.); 4 купюри номіналом по 50 євро (всього 200 євро); 64 купюри по 500 грн. ( всього 32 000 грн.); 27 купюр по 200 грн. (всього 5 400 грн.); 4 купюри по 100 грн. (всього 400 грн.) 4 купюри по 50 грн. (всього 200 грн.); Мобільний телефон Iphone 15 Pro Max iмей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 ; Мобільний телефон Redmi Note 8 Pro iмей 1: НОМЕР_5 ; імей 2: НОМЕР_6 .

Постановою СУ ГУНП в Житомирській області від 25 грудня 2024 року у задоволенні клопотання про повернення вищевказаного майна відмовлено. Постанова слідчого мотивована тим, що в ході обшуку було вилучено речі та документи, які зазначені в рішенні суду, а тому вони не мають статусу тимчасово вилученого майна. Крім того, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046.

Скаржник зазначає, що орган досудового розслідування не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , продовжує утримувати таке майно, чим порушує права власника майна. Також скаржник додає, що ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні має статус свідка. Скаржник вважає, що в органу досудового розслідування немає жодного обґрунтування того, що вилучене в ОСОБА_4 майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи має будь-яке значення для кримінального провадження. А тому, наразі немає законних підстав утримувати майно та не повертати його власнику.

На підставі наведеного скаржник просить зобов`язати слідчих з групи слідчих, які здійснюють кримінальне провадження №0000046 повернути ОСОБА_4 вилучене в ході обшуку майно, а саме: дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; 11 купюр номіналом по 1000 грн. (всього 11 000 грн.); 4 купюри номіналом по 50 євро (всього 200 євро); 64 купюри по 500 грн. ( всього 32 000 грн.); 27 купюр по 200 грн. (всього 5 400 грн.); 4 купюри по 100 грн. (всього 400 грн.) 4 купюри по 50 грн. (всього 200 грн.); Мобільний телефон Iphone 15 Pro Max iмей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 ; Мобільний телефон Redmi Note 8 Pro iмей 1: НОМЕР_5 ; імей 2: НОМЕР_6 .

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Клопотанням від 08 січня 2025 року, просив розгляд скарги проводити за його відсутності та відсутності власника майна ОСОБА_4 . Скаргу підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак заявою від 07 січня 2025 року просила розгляд скарги проводити без її участі. У вказаній заяві слідчий також заначає, що вона заперечує щодо задоволення скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч. 2 ст. 306 КПК України).

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Ураховуючи встановлений ч. 2 ст. 306 КПК України строк розгляду скарги, беручи до уваги заяву скаржника про розгляд скарги без участі ОСОБА_4 та його представника, заяву слідчого про розгляд скарги без її участі, слідчий суддя з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності вказаних осіб та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

У зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду розгляд скарги здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та письмові докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцю тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 234 КПК України).

Аналіз положень статей 234 та 235 КПК України дає змогу зробити висновок про те, що слідчий суддя, даючи дозвіл на обшук, дає право уповноваженій особі: (1) на проникнення до житла чи іншого володіння особи; (2) вилучення певних речей і документів при проведенні обшуку. Проте, повноваження щодо утримання будь-якого майна зазначене судове рішення не надає.

Ухвала суду про дозвіл на обшук дає право провести обшук та вилучити матеріальні об`єкти. Утримання майна без судового контролю зводить нанівець завдання слідчого судді щодо дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. З КПК України).

КПК України визначає декілька правових статусів майна: (1) тимчасово вилучене (глава 16 КПК України); (2) майно, на яке накладено арешт (глава 17 КПК України). Тобто ці правові статуси визначені як заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (п. 1 ч. 2 ст. 167); одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (п. 4 ч. 2 ст. 167).

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Подальші дії, із тимчасово вилученим майном, передбачені нормами Глави 16 КПК України. За цими нормами слідчий зобов`язаний протягом 24 або 48 годин (ч. 5 ст. 171 КПК України), звернутись із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно, в іншому випадку зобов`язаний його повернути (ст. 169 КПК).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000046, відомості про яке 19.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.209 та ч.1 ст. 212, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 09 жовтня 2024 року (справа №296/9329/24, провадження №1-кс/296/3622/24) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, 22 жовтня 2024 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук, у ході якого вилучено таке майно: дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; 11 купюр номіналом по 1000 грн. (всього 11 000 грн.); 4 купюри номіналом по 50 євро (всього 200 євро); 64 купюри по 500 грн. ( всього 32 000 грн.); 27 купюр по 200 грн. (всього 5 400 грн.); 4 купюри по 100 грн. (всього 400 грн.) 4 купюри по 50 грн. (всього 200 грн.) Мобільний телефон Iphone 15 Pro Max iмей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 ; Мобільний телефон Redmi Note 8 Pro iмей 1: НОМЕР_5 ; імей 2: НОМЕР_6 , про що складено відповідний протокол обшуку від 22.10.2024.

Рішень слідчого судді про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вищезазначеного майна в розпорядження слідчого судді не надходило, в Єдиному державному реєстрі судових рішень не опубліковано.

Слідчий суддя установив, що постановою слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 від 25 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні вимог адвоката ОСОБА_3 про повернення майна, вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана постанова мотивована тим, що 22 жовтня 2024 року вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні. Крім того, вилучене у ОСОБА_4 майно відповідає переліку майна, яке зазначене в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а тому таке майно не має статусу тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Системно аналізуючи наведені вище правові норми, а також встановлені судовим розглядом обставини, слідчий суддя вважає, що навіть якщо ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення певного майна, це не звільняє слідчого від обов`язку звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Оскільки слідчий та/або прокурор у встановлений законом спосіб та визначений час до суду із клопотанням про арешт майна не звернувся, на спірне майно не накладено арешту, відтак, останнє підлягає поверненню його власнику.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час обшуку речі мають бути повернуті його власнику, тому відповідно до ст. 307 КПК України слід зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000046, повернути ОСОБА_4 вилучене в ході проведення обшуку 22.10.2024 майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 13, 16, 22, 26, 167-169, 233, 234, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 532КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який є представником володільця майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000046 задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 або інших слідчих групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, повернути ОСОБА_4 вилучене в ході обшуку майно, а саме:

1.дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

2.11 купюр номіналом по 1000 грн. (всього 11 000 грн.);

3.4 купюри номіналом по 50 євро (всього 200 євро);

4.64 купюри по 500 грн. ( всього 32 000 грн.);

5.27 купюр по 200 грн. (всього 5 400 грн.);

6.4 купюри по 100 грн. (всього 400 грн.)

7.4 купюри по 50 грн. (всього 200 грн.)

8.Мобільний телефон Iphone 15 Pro Max iмей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 ;

9.Мобільний телефон Redmi Note 8 Pro iмей 1: НОМЕР_5 ; імей 2: НОМЕР_6 ;

Повідомлення про виконання цієї ухвали направити слідчому судді Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6