Справа № 947/7809/25
Провадження № 1-кс/947/4474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №; 0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №; 0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майном, а самемобільний телефон «Meizu», в корпусі сірого кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з Sim-картами № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046759, стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_5 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046671 та стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_6 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046681

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, натомість від прокурора ОСОБА_4 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, вимоги якого просить задовольнити. Підозрюваного доставлено також не було.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 21.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.11.2024 приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, викрав банківську картку № НОМЕР_7 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 та фактично належала ОСОБА_7 , емітентом якої є АТ «А-БАНК» та яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

В подальшому у ОСОБА_5 , виник умисел направлений на викрадення грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , належної потерпілій ОСОБА_7 , та яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 .

Так, 30.11.2024 о 11 год. 41 хв., діючи в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи єдиний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з балансу викраденої ним банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи у приміщенні магазину «ФОП Потінг», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 335 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 12 год. 29 хв. по 12 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 9 оплат на суму 7500 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 12 год. 41 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 341 гривню. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 15 год. 47 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ТОВ Альфа», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 150 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 19 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 389 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні закладу «Копійка», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 543 гривень 86 копійок. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 22 год. 16 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Дім Пива», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 56 гривень 57 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 у себе, якою розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними діями, що полягали у таємному викраденні грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 9315 гривень 43 копійок.

В подальшому, 01.12.2024 о 08 год. 16 хв., діючи в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи єдиний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з балансу викраденої ним банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 909 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 08 год. 31 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ОТАК», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 707 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 08 год. 42 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Акваріум», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 484 гривні. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 13 год. 28 хв. по 13 год. 33 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 7 оплат на суму 6730 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 13 год. 54 хв., перебуваючи в приміщенні аптеки «Аптека 13», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 1 оплати на суму 509 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 14 год. 09 хв., перебуваючи в приміщенні закладу «McDonalds», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 321 гривню. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 15 год. 17 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Рошен», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 148 гривень 25 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 у себе, якою розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними діями, що полягали у таємному викраденні грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 9808 гривень 25 копійок.

Крім того, 02.12.2024 о 09 год. 52 хв., діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з балансу викраденої ним банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи у приміщенні магазину «Кіоск №731», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 384 гривні. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 10 год. 01 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Табакерка», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 851 гривню. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 11 год. 18 хв., перебуваючи в приміщенні аптеки «Аптека низьких цін», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 391 гривня 15 копійок. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 11 год. 21 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ФОП Стасюк», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 258 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 11 год. 59 хв. по 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 2 оплати на суму 1800 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 12 год. 06 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Водафон», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 150 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 12 год. 22 хв. по 13 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 8 оплати на суму 7070 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 14 год. 01 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Мобайл Ком», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 250 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 14 год. 09 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Свіже м`ясо», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 87 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 15 год. 17 хв. по 15 год. 19 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «One Place», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 3 оплати на суму 2830 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 у себе, якою розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними діями, що полягали у таємному викраденні грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 14071 гривню 15 копійок.

Крім того, 03.12.2024 в період часу з 10 год. 46 хв. по 12 год. 38 хв., діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з балансу викраденої ним банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , належної потерпілій ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи у приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 13 оплат на суму 12 480 гривень. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 13 год. 02 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Ломбард», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 809 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, о 13 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ФОП Стасюк», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 530 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 у себе, якою розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними діями, що полягали у таємному викраденні грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 13819 гривень.

Крім того, 04.12.2024 о 09 год. 53 хв., діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з балансу викраденої ним банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , належної потерпілій ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив оплату на суму 538 гривень 86 копійок. Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 10 год. 30 хв. по 10 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сервіс Центр», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 13 оплат на суму 12 380 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , цього ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, в період часу з 13 год. 46 хв. по 14 год. 48 хв., перебуваючи в приміщенні аптеки «Аптека низьких цін», що розташовується в місті Одесі, точну адресу розташування досудовим розслідуванням не встановлено, через POS-термінал, здійснив 2 оплати на суму 1465 гривень 76 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 у себе, якою розпорядився на власний розсуд

Своїми умисними діями, що полягали у таємному викраденні грошових коштів з банківської картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 14 384 гривні 62 копійки.

В ході досудового розслідування 21.02.2025 в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Одеса, громадянину України, українцю, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

27.02.2025 слідчим слідчого відділу ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за погодженням з процесуальним керівником, до Київського районного суду м. Одеси було направлено клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У подальшому, 28.02.2025 та 04.03.2025 у судове засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, про що свідчить рапорт о/у СКП ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та слідчого ОСОБА_3 .

У зв`язку із неявкою підозрюваного ОСОБА_5 у судові засідання, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 постановлено ухвалу про примусовий привід останнього у судове засідання для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, встановити місцезнаходження підозрюваного та здійснити його примусовий привід у судове засідання не видалось за можливе.

Крім того, 10.03.2025 надійшов рапорт о/у СКП ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про те, що на виконання ухвали суду від 04.03.2025 відносно приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірено останню адресу мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_2 , де ніхто двері не відчинив, зі слів мешканців будинку, останній раз ОСОБА_5 з`являвся за місцем проживання два тижні тому, крім того, під час спілкування із батьком підозрюваного ОСОБА_5 , останній пояснив, що місцезнаходження сина йому невідоме, син позичив гроші та більше не з`являвся.

10.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.03.2025 слідчим СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за погодженням прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 та зупинення досудового розслідування.

26.03.2025 в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , та затримано його в порядку ст. 191 КПК України.

Відповідно до ст. 191, ч. 3 ст. 208 КПК України старшим оперуповноваженим СКП ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , 25.03.2025 року в період часу о 14:10 год. в ході особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Meizu», в корпусі сірого кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з Sim-картами № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046759, стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_5 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046671 та стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_6 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046681..

26.03.2025 вилучені мобільні телефони визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна, зокрема для третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, визначених підстав накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов таких висновків.

1) Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Обставини, що підтверджують підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів про їх вчинення підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.

Факти та обставини, які були озвучені та досліджені під час судового засідання, з розумною достатністю та вірогідністю, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, на даному етапі досудового розслідування, що події кримінальних правопорушень відбулись та до них може бути причетний ОСОБА_10 .

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

2) Правові підстави накладення арешту майна

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Тимчасове вилучення у власника електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі. При цьому, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного слідчим, ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, в ході якого виявлено та вилучено належні останньому мобільні телефони.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені мобільні телефони можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що вилучений у ході затримання ОСОБА_5 мобільний телефон, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість використання відомостей, які у ньому містяться, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

3) Речі є тим видом майна, на яке може бути накладено арешт

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України). Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на мобільний телефон. Таке майно відповідає положенням ч. 2 ст. 181 ЦК України (оскільки є рухомим) та положенням ч. 10 ст. 170 КПК України, відтак, на нього може бути накладено арешт.

4) Завдання, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням про арешт майна

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України). Зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, можливість приховування, пошкодження, псування або знищення технічного пристрою, вилученого у ході затримання ОСОБА_5 та інформації, яка в ньому міститься, є обґрунтованою.

5) Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Положення КПК України узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, який дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Отже, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Частина четверта статті 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливих кримінальних правопорушень, їх специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту у цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити ОСОБА_5 належного йому майна, а лише тимчасово обмежити його право користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, зокрема, до завершення експертного дослідження або завершення кримінального провадження.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника майна слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майном, вилученим під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Meizu», в корпусі сірого кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з Sim-картами № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046759, стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_5 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046671 та стартовий пакет в оригінальній упаковці «Vodafone» з вмісною в ньому Sim-картою № НОМЕР_6 , який упаковано до сейф-пакету № RIC2046681.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1