Справа № 450/3618/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1246/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року, -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -

адвоката ОСОБА_7 , -

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика-Знам`янка, Кам`янко-Дніпровського району, Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 модульне містечко для вимушено переселених осіб Львівська область,

засуджено за ч.4 ст. 186 КК України до семи років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу фактичного затримання 12 липня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з процесуальними витратами, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Згідно вироку суду, досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_6 з 29.09.2020 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів вчинив злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 11.07.2024 об 21 год. 04 хв. перебуваючи на АЗС «Shell 6227», що розташована по вул. Стрийська, 55 у с. Деревач, Львівського району, Львівської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , у присутності останнього, відкрито заволодів належним йому майном - бездротовими навушниками марки «Носо «модель W30» вартістю 533,60 грн. та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тобто з вказаного моменту міг розпорядитися ними на власний розсуд.

У подальшому, 11 липня 2024 року об 22 год. 50 хв. старший солдат ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції з викраденим майном на ставку у с. Хоросно, Львівського району, Львівської області.

Своїми протиправними діями старший солдат ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 533,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду є надто суворим.

Зазначає, що суд першої інстанції за наявності пом`якшуючих обставин, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та бажання обвинуваченого ОСОБА_6 повернутися на військову службу до лав Збройних Сил України, безпідставно не застосував при призначенні покарання положення ст.ст. 69, 75 КК України.

На думку апелянта, місцевий суд необґрунтовано врахував як обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази.

Також акцентує, що потерпілий ОСОБА_9 не брав участі у судових засіданнях, що є порушенням кримінального процесуального закону.

Наголошує, що матеріальна шкода фактично не була заподіяна, оскільки арештовані навушники повернуті потерпілому без пошкоджень.

Зазначає, що покарання у виді семи років позбавлення волі є надмірним і не сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 .

Просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 змінити в частині пом`якшення призначеного покарання, застосувавши норми ст.ст. 69 та 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, вирок, який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя у кримінальних справах і повинен відповідати вимогам КПК України.

Однією із умов прийняття законного судового рішення є неухильне дотримання судом встановлених законом вимог до його форми та змісту. Обґрунтованість вироку полягає зокрема в тому, що в ньому повинні бути відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження.

П.2 ч.3 ст. 374 КПК України містить вимоги до мотивувальної частини вироку у разі визнання особи винуватою, а саме в такій необхідно зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Наведене узгоджується з положеннями п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для аргументації висновків суду щодо спростування винуватості особи.

Проте, вищезазначених вимог закону місцевим судом дотримано не було, оскільки, як вбачається із оскаржуваного судового рішення, в його мотивувальній частині наведено пред`явлене ОСОБА_6 за ч.4 ст. 186 КК України формулювання обвинувачення згідно обвинувального акта, як такого, що встановлено досудовим розслідуванням, що характерно для виправдувального вироку, а не формулювання обставин, встановлених судом, як того вимагає конструкція постановленого у даному випадку обвинувального вироку.

Отже, на думку колегії суддів, вищезазначене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним і ставить під сумнів законність та обґрунтованість вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно із п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ч.1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно усунути зазначене порушення кримінального процесуального закону, дослідити доводи апеляційної скарги і постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більше ніж на 60 днів, тобто по 05 квітня 2025 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4