Справа № 133/3481/21
Провадження №11-кп/801/356/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000300 від 29.08.2021 за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Берізки-Бершадські Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, непрацевлаштованого, судимого 10.09.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області, вирок якого в частині призначеного покарання скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020, який в частині призначеного покарання був скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021 у справі № 127/30277/19, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з 18.12.2024, тобто з дня ухвалення цього вироку.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 28 серпня 2021 року близько 14 год 00 хв маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що власник домоволодіння відсутній, прийшов до жилого будинку ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та перелізши через паркан, потрапив на його подвір`я. Перебуваючи на території цього подвір`я, ОСОБА_9 реалізовуючи свої злочинні дії, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приготував та приніс із собою, відчинив металопластикове вікно, через яке проник до приміщення будинку. Перебуваючи в середині будинку, в одній із кімнат виявив грошові кошти в сумі 8000,00 рублів російської федерації, що відповідно до курсу НБУ станом на 28.08.2021 року становило 3,64 гривень за 10 рублів російської федерації, на загальну суму 2912,00 гривень, та грошові кошти в сумі 10000,00 гривень. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_9 з місця вчинення даного кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 12912,00 гривень.

Він же, 05 вересня 2021 року близько 18 год 00 хв маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що власник домоволодіння відсутній, прийшов до жилого будинку ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та підібравши код до кодового замку на хвіртці, потрапив на його подвір`я. Перебуваючи на території цього подвір`я, ОСОБА_9 реалізовуючи свої злочинні дії, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приготував та приніс із собою, відчинив металопластикове вікно, через яке проник до приміщення будинку. Перебуваючи в середині будинку, в його кімнатах виявив грошові кошти в сумі 5000,00 гривень; гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 350,00 гривень, які належали ОСОБА_11 , а також альбом із монетами російської імперії, вартістю 2500,00 гривень; альбом з монетами російської імперії, вартістю 1000,00 гривень, які належали ОСОБА_12 . Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_9 з місця вчинення даного кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 5350,00 гривень, а ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 3500,00 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при визначені остаточного покарання з врахуванням покарання, призначеного попереднім вироком щодо ОСОБА_9 . Вважає безпідставним застосування судом положень ст. 71 КК України та вказує на необхідність призначення остаточного покарання обвинуваченому з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальні правопорушення, за які засудженого ОСОБА_9 оскаржуваним вироком, вчинені до ухвалення попереднього вироку.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Доводи наведені прокурором в апеляційній скарзі про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Так, відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стосовно ОСОБА_9 10.09.2020 був ухвалений вирок Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 127 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком.

Проте, вироком апеляційного суду Вінницької області від 09.11.2021 за апеляційною скаргою прокурора вказаний вирок скасовано в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_9 призначено покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 127 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 127 КК України призначено покарання вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021, а не вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020, який скасовано в частині призначеного покарання.

Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_9 засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ним 28.08.2021 та 05.09.2021, тобто до ухвалення Вінницьким апеляційним судом вироку стосовно нього.

Попри це, Калинівський районний суд Вінницької області, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_9 , безпідставно застосував положення ст. 71 КК України та призначив йому остаточне покарання з урахуванням покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020 (який в цій частині скасовано), а не покарання, призначеного вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021.

Таке неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2024 стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про те, що на підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020, який в частині призначеного покарання був скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021 у справі № 127/30277/19, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Вказати в резолютивній частині вироку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021 остаточне покарання ОСОБА_9 призначити за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_9 зарахувати частково відбуте покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 09.11.2021.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня ухвалення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4