Справа № 487/483/25
Провадження № 1-кп/487/433/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001452 від 24.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаїв, громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює охоронцем на автомийці, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

23.09.2024 близько 12:50 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова, 20/3, побачив на землі гаманець шкіряний чорного кольору, в якому перебували картки банку ПУМБ № НОМЕР_2 та банку АТ «Універсал Банк» №596907, рахунки по яких відкриті на ім`я ОСОБА_5 , та які у розумінні норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносяться до офіційних документів. Після чого, у нього раптово виник умисел на викрадення офіційного документу, а саме на викрадення належних ОСОБА_6 вказаних банківських карток.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, маючи реальну можливість повернути вищевказані банківські картки їх власнику, або передати до відповідних банківських установ чи правоохоронних органів, таких дій не вчинив та в цілях власної наживи ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, викрав належні ОСОБА_6 платіжні картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 та банку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , з метою подальшої крадіжки грошових коштів з рахунків вказаних карток.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин.

Аналогічну думку висловили прокурор та потерпілий.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 23.09.2024 під час обідньої перерви прийшов за покупками до магазину АТБ, який розташований на вул. Генерала Алмазова. На виході з магазину на землі побачив чорний гаманець та підняв його. В гаманці він виявив 30 гривень, дві банківські картки та посвідку на тимчасове проживання. Він забрав гаманець собі та вирішив розрахуватися знайденим картками у магазині. Так, він розраховувався за придбаний товар однією карткою декілька разів в різних магазинах, в тому числі і в магазині АТБ. В подальшому його знайшли працівники поліції та він їм видав знайдений гаманець з посвідкою на проживання та двома банківським картками. За те, що він викрав гроші з банківської картки його притягнули до адміністративної відповідальності до штрафу 1700 грн., який та він сплатив. Просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 23.09.2024 в обідній час він ходив до магазину АТБ, який розташований неподалік від його місця проживання. Коли він повернувся додому на його мобільний телефон прийшло декілька смс-повідомлень про зняття грошових коштів з банківської картки. Він почав шукати картку та з`ясував, що відсутній його гаманець, в якому були банківські картки та посвідка на постійне проживання в Україні. Після цього, він по смс-повідомленням дізнався в яких магазинах здійснювалось зняття коштів з картки та пішов шукати свою картку, але не зміг дізнатися хто нею користується. Потім знайомий йому порадив зателефонувати до поліції, що він і зробив. В подальшому працівники поліції повідомили йому про затримання викрадача, та повернули його посвідчення на постійне проживання та дві банківські картки. Матеріальних претензій до обвинуваченого він не має.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та в сукупності з показами потерпілого ОСОБА_5 достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 працевлаштований, не перебуває у шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, лікування у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не проходив.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений кримінальний проступок необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку з викладеним, з ОСОБА_3 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення експертизи №СЕ-19/115-24/19041-ТВ від 17.10.2024 в сумі 3183,60 грн.

Питання про речовий доказ суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення експертизи №СЕ-19/115-24/19041-ТВ від 17.10.2024 в сумі 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп.)

Речові докази: посвідка на постійне проживання на ім`я ОСОБА_5 , банківські картки ПУМБ № НОМЕР_2 та АТ «Уніврсал Банк» № НОМЕР_3 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику; - гаманець чорного кольору, поміщений до пакету №5490998, переданий до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1