Справа № 184/84/25
Номер провадження 1-кп/184/81/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000518 від 26.11.2024 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, працює ПАТ «ОГЗК» на посаді електрослюсар, є інвалідом 3 групи, не одружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В період дії воєнного стану, який введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 23.11.2024 близько 15 години 46 хвилин ОСОБА_3 знаходився за адресою Дніпропетровська обл., м.Покров, вул.Центральна буд.47А у приміщенні ТЦ «Покров», перебуваючи у приміщенні за вказаною адресою, в той же ж день та час у ОСОБА_3 із корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , а саме належних останньому грошових коштів. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на умисне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в той же ж день та час, перебуваючи там же, та скориставшись моментом, коли ОСОБА_5 відійде від банкомату АТ КБ «Приватбанк» та переконавшись, що останній не вийшов з особистого кабінету в банкоматі АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3 вчинив дії на вищевказаному банкоматі, спрямовані на викрадення грошових коштів належних ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в цей же день та час, знаходячись там же, діючи таємно умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зняв з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 грошові кошти на суму 5000 гривень з комісією 186 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденими грошовими коштами з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5186 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 23 листопада 2024 року близько 16 години знаходився в приміщенні ТЦ «Покров» по вул.. Центральній в м. Покров, де мав намір зняти кошти зі своєї карти в банкоматі Приватбанка та побачив, що від банкомата відійшов чоловік, підійшовши ближче до банкомату побачив, що картка того чоловіка залишилася відкритою і він зняв з її 5 000 грн. та привласнив собі. Самої картки в банкоматі не було. Гроші витратив на власні потреби.

Заподіяну шкоду відшкодував добровільно в повному обсязі. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, є пенсіонером, а також обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові експерти під час досудового розслідування не призначалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1