Справа № 461/290/25
Провадження № 1-кс/461/1029/25
УХВАЛА

13.02.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

11.02.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , через систему Електронний Суд звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон Iphone 14 plus IMEI: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з мобільним номером телефону НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2025 у справі №461/290/25.

12.02.2025 слідчий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій повідомив, що заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки на даний час мобільний телефон та пенсійне посвідчення перебувають на огляді. Просить розгляд клопотання здійснювати без його участі.

13.02.2025 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив що з приводу часткового скасування арешту на майно, зазначене у клопотанні, не заперечує.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання про скасування арешту підтримали, просили таке задоволити в повному обсязі.

Заслухавши думку власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт, зокрема, на майно, яке було вилучене 17.01.2025 в ході проведення в ході проведення обшуку у приміщенні службового кабінету ОСОБА_4 у КП «Червоноградський ринок», за адресою: м. Шептицький, вул.Сокальська, 5, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон Iphone 14 plus ІМЕІ: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з мобільним номером телефону НОМЕР_4 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 підозри в рамках кримінального провадження, внесеного 01.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не оголошено.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що арешт був накладений 24.01.2025, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з зазначеним у клопотанні майном.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які були враховані при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому слід скасувати арешт на пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон Iphone 14 plus ІМЕІ: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з мобільним номером телефону НОМЕР_4 , в частині заборони користування, та передати такі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, триває досудове розслідування, а мобільний телефон та пенсійне посвідчення визнані речовими доказами, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо заборони розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23 січня 2024 року (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2025, а саме на: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон Iphone 14 plus ІМЕІ: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з мобільним номером телефону НОМЕР_4 , - та передати такі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 17.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1