Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/839/22
Провадження № 1-в/483/41/2024
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, неодружений, з повною загальною середньою освітою, не працює, є інвалідом ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

від відбування покарання призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року, що набрав забрав законної сили 21 листопада 2022 року, ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

16 грудня 2024 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Своє подання начальник обґрунтовувала тим, що, 24 листопада 2022 року ОСОБА_3 був поставлений на облік Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. 13 лютого 2023 року ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 було розстрочено виплату несплаченої суми штрафу на строк десять місяців зі сплатою щомісячно в дохід держави по 1700 грн. із наданням суду до 20 числа кожного місяця квитанції про сплату певної частини штрафу. З моменту призначення покарання ОСОБА_3 здійснив три платежі, а саме: 31 липня 2024 року в сумі 200 грн., 20 вересня 2024 року 200 грн. та 18 жовтня 2024 року 100 грн. Невиконання вироку суду ОСОБА_3 пояснює, що він є інвалідом ІІ групи хворіє на онкологічне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 178233 та № 653731, скрутним матеріальним становищем, окрім пенсії по інвалідності інших доходів в нього не має. Перевіркою майнового стану засудженого за інформацією Державної податкової служби України, було встановлено, що за період 4 квартал 2022 року по 3 квартал 2024 року ОСОБА_3 отримував наступні доходи: у 2022 році соціальні виплати з відповідних бюджетів (УПСЗН Миколаївської РДА), благодійна допомога (Чорноморська сільська рада), у 2023 році орендну плату за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду (ФГ «Давос»), у 2024 році сума виплаченої допомоги благодійниками (РО «РМ «КАРІТАС-СПЕС-ОДЕСА»). Вiдповiдно до інформації УІАП ГУНП в Миколаївський області ОСОБА_3 не вчиняв нових злочинів за час перебування на обліку в Миколаївському PC № 2. Станом на день звернення з поданням до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області вказаний вище вирок суду в повному обсязі не виконано та закінчився строк давності виконання обвинувального вироку, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, начальник просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., що було призначено вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор, представник органу пробації та засуджений в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд подання без їхньої участі, в яких, крім того, зазначили: прокурор що не заперечує проти задоволення подання, представник органу пробації та засуджений, що вимоги подання підтримують.

Дослідивши подання та додані до нього письмові докази, суд дійшов наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року, що набрав забрав законної сили 21 листопада 2022 року, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено його обов`язок сплатити суму штрафу протягом одного місяця після набрання вироком законної сили, про що відібрано відповідне зобов`язання.

13 лютого 2023 року ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 було розстрочено виплату несплаченої суми штрафу на строк десять місяців зі сплатою щомісячно в дохід держави по 1700 грн. із наданням суду до 20 числа кожного місяця квитанції про сплату певної частини штрафу.

Станом на момент розгляду подання вирок не виконано.

Як вбачається з копії довідок МСЕК серії 12 ААВ № 178233 від 16 березня 2021 року та довідки МСЕК серії № 653731 від 17 лютого 2023 року ОСОБА_3 призначена ІІ група інвалідності безстроково. (а.с. 209, зв. бік).

Відповідно до квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0. .1 від 31 липня 2024 року, № 0.0..1 та № 93,57-8423-0194-7791 засуджений ОСОБА_3 частково сплатив штраф в загальному розмірі 500 грн. (а.с.214-215).

Згідно з відомостями щодо джерел виплачених (отриманих) доходів Державної податкової служби України, засуджений ОСОБА_3 за період з 4 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року отримував наступні доходи: у 2022 році соціальні виплати з відповідних бюджетів (УПСЗН Миколаївської РДА), благодійна допомога (Чорноморська сільська рада), у 2023 році орендну плату за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду (ФГ «Давос»), у 2024 році сума виплаченої допомоги благодійниками (РО «РМ «КАРІТАС-СПЕС-ОДЕСА») (а.с. 215-219).

Відповідно до інформації УІАП ГУНП в Миколаївський області сформованої станом на 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 нового злочину до закінчення строку давності виконання вироку не вчиняв.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходить з такого.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді сплати штрафу, не свідчить про його ухилення від відбування цього покарання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 5-324кс15 від 24 грудня 2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначив, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Враховуючи викладене, а також, що факт ухилення ОСОБА_3 від виконання вироку суду та вчинення ним нового злочину не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку визначені ст. 80 КК України закінчились, а тому наявні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку зі закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 372,537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що було призначено вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом семи днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: