Справа № 755/8151/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна -

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.02.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.02.2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000022 від 11.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , який повідомив, що невстановлені особи, шляхом обману, заволоділи належною його покійній двоюрідній сестрі ОСОБА_6 квартирою АДРЕСА_1 , яка є спадковим майном, право на яке він має, як єдиний спадкоємець померлої. У подальшому, вищевказану квартиру неодноразово було відчужено, зокрема востаннє 26.03.2021 року ОСОБА_7 . З огляду на викладене, в органу досудового розслідування були наявні підстави зважати, що відчуження згаданої квартири відбулось з використанням підроблених документів, у зв`язку з чим, прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яке ухвалою від 19.05.2021 року було задоволено. Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна подане відповідно до ст. 170 КПК України, а саме, майно відповідає критеріям речового доказу та метою арешту майна є збереження квартири, як речового доказу та недопущення подальшого її відчуження. У липні 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва у порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме квартири АДРЕСА_1 (справа № 755/13044/21). Рішенням від 15.05.2024 року позов було задоволено у частині витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме вищевказаної квартири. Дане рішення набрало законної сили та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер 396038706 від 23.09.2024 року), право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 . Таким чином, у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав думку свого представника.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, зазначивши, що на даний час, відпала потребу у застосуванні арешту майна з урахуванням наведених обставин.

Зокрема, до суду надійшли для огляду матеріали кримінального провадження № 0000022 від 11.02.2021 року.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000022, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається к матеріалів кримінального провадження, за заявою ОСОБА_5 11.02.2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме за фактом того, що невстановлена особа 17.112020 року здійснила реєстрацію права власності на підставі договору купівлі-продажу трикімнатної квартири, загальною площею 57,8 кв.м АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 13.05.2021 року про визнання та приєднання речових доказів, квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом.

19 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, за клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, на вищевказану квартиру було накладено арешт.

У подальшому, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2024 року, яке на даний час набрало законної сили, витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Як пояснив у судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , на даний час, витребувано із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_5 вищевказану квартиру, а тому, у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Зокрема, прокурор у судовому засіданні також зазначив, що відпала потребу у застосуванні арешту майна.

Варто наголосити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана не обґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є, у тому числі недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.02.2021 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року (справа № 755/8151/21), на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000), із забороною розпорядження вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: