Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/47/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 січня 2025 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого за ч. 3 ст. 307 КК України,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів з 07.01.2025 до 06.03.2025.

ВСТАНОВИЛА:

Начальник слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_8 , звернувся до слідого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 січня 2025 року, стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів з 07.01.2025 до 06.03.2025.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що надані слідчим докази, а саме: відповідь на доручення від 04.01.2025; протокол обшуку від 04.01.2025; протокол огляду від 05.01.2025; протокол огляду від 06.01.2025, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування.

Обгрунтованим є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 виконував завдання представника іноземної держави, з дотриманням вимог конспірації, з використанням сховок, з метою приховання протиправної діяльності від правоохоронних органів.

Досудове розслідування триває лише на початковому етапі, що свідчить про те, що органом досудового розслідування здійснюється збирання усіх доказів по справі, а у випадку застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою він може знищити, сховати або спотворити докази кримінального правопорушення, які не відомі стороні обвинувачення.

Також є реальним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може продовжити вчинення цього кримінального правопорушення, або вчинити новий, на що вказує те, що кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_7 вчинялось ним конспіративно, в умовах військового стану, з корисливих мотивів, підтримуючи зв`язок з невстановленими особами; він є раніше судимою особою.

Окрім того, ОСОБА_7 не працює, джерела його доходів невідомі. Для вчинення злочинних дій переміщується територією України. Отже, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_7 на час розслідування та судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від слідства та суду.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, раніше судимий, а тому згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначив розмір застави.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.01.2025, щодо ОСОБА_7 .

Клопотання начальника слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

Вказує, що підозра щодо крмінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , є необгрунтованою.

Зазначає, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , одружений.

Також, посилається на те, що обираючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , суд першої інстанції безпідставно не визначив розмір застави.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, інші учасники процесу, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до ст. 406 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження, у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до матеріалів клопотання, начальник слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_8 , звернувся до слідого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 від 05.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що 06.01.2025 ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відповідно до якої, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, маючи достатній рівень життєвого та професійного досвіду, для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками іноземної держави агресора розвідувальних органів РФ, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з ідеологічних та корисливих мотивів, вирішив надати представникам спецслужб держави агресора допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 03.01.2025 ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в ході особистого листування, отримав на свій номер НОМЕР_1 аккаунту в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від невстановленої особи - абонента з номером НОМЕР_2 (номер мобільного оператора Республіки Казахстан), ім`я користувача ОСОБА_9 , із завданням за грошову винагороду знайти у м. Києві за наданими ним координатами вибухові речовини, придбати необхідні компоненти для виготовлення саморобного вибухового пристрою (далі СВП) з дистанційним підривом, та в подальшому залишити його у визначеному місці, на що ОСОБА_7 надав добровільну згоду.

З метою виконання завдання представника іноземної держави, 03.01.2025 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 прибув до м. Київ та орендував ліжко-місце № 31 у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи виконання завдання, 04.01.2025 ОСОБА_7 прибув у місце на околиці м. Києва з координатами 50°25'09.6"N 30°43'50.0"E (50.419333, 30.730556), де знайшов сховок з пластикоподібною речовиною світлого кольору ззовні схожу на пластичну вибухову речовину приблизною вагою 937 г та електродетонатор (ЕД8Ж) з електродротами червоного кольору.

У подальшому, в цей же день, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання завдання абонента з номером НОМЕР_2 , об 11 год. 21 хв. ОСОБА_7 в гіпермаркеті «Епіцентр К» (м. Київ, вул. Кільцева, дорога, 1Б) придбав компоненти для виготовлення СВП.

Вказані предмети ОСОБА_7 приніс до свого тимчасового помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виготовлення СВП.

У подальшому, 04.01.2025 у період з 12 год. 49 хв. до 17 год. 22 хв. на підставі повідомлення відділу КР УСБУ в Кіровоградській області було проведено обшук у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням життя людей, майна та з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, кімнати, орендованої 03.01.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час обшуку ОСОБА_7 добровільно видав подушку білого кольору, в якій з його слів містилась пластична вибухова речовина. Крім того було виявлено електродетонатор (ЕД8Ж) та інші засоби, необхідні для використання при зборі СВП.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, виконуючи вказівки невстановленої особи, яка використовувала аккаунт в Інтернет-месенджері «Telegram» з номером НОМЕР_2 , ім`я користувача ОСОБА_9 , незаконно придбав вибухові речовини та інші засоби для виготовлення саморобного пристрою, з метою подальшого вчинення вибуху, тобто надав невстановленому представнику іноземної держави допомогу в підривній діяльності проти України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Також, слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п. п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Колегія суддів погоджується із вказаним висновком слідчого судді.

Враховуючи обставини справи колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, колегія суддів враховує, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення, якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, отже ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування.

Вказаний висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Окрім того, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 виконував завдання представника іноземної держави, з дотриманням вимог конспірації, з використанням сховок, з метою приховання протиправної діяльності від правоохоронних органів.

До того ж, досудове розслідування триває лише на початковому етапі, що свідчить про те, що органом досудового розслідування здійснюється збирання усіх доказів по справі, а у випадку застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою він може знищити, сховати або спотворити докази кримінального правопорушення, які не відомі стороні обвинувачення.

Також є реальним ризик, того, що підозрюваний може продовжити вчинення цього кримінального правопорушення, або вчинити новий, на що вказує те, що кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_7 вчинялось ним конспіративно, в умовах військового стану, з корисливих мотивів, підтримуючи зв`язок з невстановленими особами, він є раніше судимою особою.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, джерела його доходів невідомі.

Для вчинення злочинних дій переміщується територією України. Отже, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_7 на час розслідування та судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від слідства та суду.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку, про вітсутність ризику, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують ризики, які дають підстави суду вважати, що у разі обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не буде забезпечено на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що підозра щодо крмінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов правильного висновку про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, у якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Водночас, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, на переконання колегії суддів не є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Твердження апелянта про те, що місцевий суд безпідставно не застосував розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , є необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК УКраїни, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З огляду на зазначене, з урахуванням положень абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, суд першоїї інстанції дійшов правильного висновку не визначачати розмір застави у даному кримінальному провадженні, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме злочину проти основ Національної безпеки України, вчиненого під час дії воєнного стану.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно ОСОБА_7 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 406, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 січня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів з 07.01.2025 до 06.03.2025 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4