Провадження №1-кп/337/325/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.02.2023 за №0000045, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівки Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізької області, раніше не судимого, має двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з наказом начальника ГУНП в Запорізькій області № 17 о/с від 12.01.2021 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізької області. Наказом № 760 о/с від 23.05.2022 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 до 23.05.2022 являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу та відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 присягав на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю обов`язки. нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_7 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог статей 1, 2, 17 Конституції України, статей 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив Українській державі України та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами статей 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій та інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ було тимчасово окуповано частину Василівського району Запорізької області та його територіальних громад, а також частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які нa даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізької області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшої окупації РФ частини території Василівського району та його територіальних громад, а також частини інших населених пунктів на території Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у першій половині квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу встановити не виявилось за можливе), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ, здійснював патрулювання на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, а також здійснював схиляння до державної зради співробітників поліції ГУНП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією РФ, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_7 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, а саме у незаконно створеному органі - «Народній міліції смт. Михайлівка» (мовою оригіналу - «Народная милиция пгт. Михайловка»), завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду та почав проходи службу в «Народній міліції смт. Михайлівка» (мовою оригіналу - «Народная милиция пгт. Михайловка»).

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 (in absentia), який показань суду не давав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

При цьому суд враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2024 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_7 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України, направлялись та вручались захиснику адвокату ОСОБА_6 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через захисника реалізовувати усі права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

На підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження.

Судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку із чим в судові засідання останній викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про його виклик були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр»та шляхом здійснення публікації про виклик на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від реалізації права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя, суд розцінює як реалізацію останнім невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, що був забезпечений державою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченого на захист, висловив свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника обвинуваченого, його винуватість у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення не доведена належними та допустимим доказами. Інформація про отримання заробітної плати ОСОБА_7 від окупаційної влади, яка надана стороною обвинувачення в електронному вигляді, не може бути належним та допустимим доказом у справі. Покази допитаних в суді свідків ґрунтуються на чужих словах та не підтверджують добровільність згоди ОСОБА_7 на співпрацю з окупаційною владою. Стороною обвинувачення не надано належних, достатніх та переконливих доказів добровільності зайняття ОСОБА_7 відповідної посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Отже, його підзахисний підлягає виправданню.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного РФ агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.

За відповідним наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією України з 28.02.2022.

Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів.

В ході судового розгляду дослідженні письмові докази, які були зібрані в ході досудового розслідування.

Так, відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_10 №11 о/с від 07.11.2015, прапорщика міліції ОСОБА_7 було призначено посаду поліцейського Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції (ОГП) ГУНП в Запорізькій області з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції, як такого, що прибув з Міністерства внутрішній справ.

Згідно з текстом присяги від 07.11.2015, ОСОБА_7 урочисто присягнув на вірність Українському народові, а саме вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_11 №283 о/с від 02.06.2017, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 призначено інспектором сектора реагування патрульної поліції №3 Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Запорізькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_12 №282 о/с від 31.07.2020, ОСОБА_7 , інспекторові сектору реагування патрульної поліції №3 Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Запорізькій області генерала поліції третього рангу Миколи Лушпієнка №17 о/с від 12.01.2021, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Василівського районного управлення поліції.

За змістом наказу начальника ВДЗ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_13 № 252 від 10.03.2022, поліцейським, державним службовцям, цивільному персоналу районних управлінь, відділів, відділень поліції, інших підпорядкованих підрозділів ГУНП в Запорізькій області, за наявності безпечного шляху пересування, наказано прибути до найближчих населених пунктів, територія яких підконтрольна Україні для переходу в підпорядкування керівника відповідного управління, відділу та відділення поліції ГУНП в Запорізькій області, що дислокується та обслуговує зазначену територію.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_12 № 282 від 04.04.2022, у зв`язку із захопленнями окупаційними військами Російської Федерації деяких населених пунктів Запорізької області, визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) відділення поліції №3 Василівського районного відділу поліції (смт.Михайлівка) та інших територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області м. Запоріжжя; поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, визначеним у наказі, зокрема, ВП №3 Василівського РУП (смт.Михайлівка), наказано прибути безпечним шляхом (у тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 15.04.2022 (включно); під час здійснення виходу з територій, захоплених окупаційними військами РФ використовувати алгоритм дій, визначений службовою телеграмою ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 № 102/01/13-2022 «Про порядок прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, а також членів їх сімей до ГУНП в Запорізькій області»; з моменту прибуття протягом доби стати на облік у ГУНП в Запорізькій області; начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП довести цей наказ до відома поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) у будь-який доступний спосіб та 16.04.2022 підготувати рапорти із переліком працівників, які не прибули до м. Запоріжжя на виконання цього наказу.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Запорізькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_12 №408 від 18.05.2022, за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, пунктів 3, 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокація) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04.04.2022 наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Запорізькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_12 №760 о/с від 23.05.2022 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, звільнено зі служби в поліції з 23.05.2022.

Зі змісту протоколу огляду від 14.12.2022 вбачається, що за участі свідка ОСОБА_14 було проведено огляд Телеграм каналу «Михайловские новости» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого встановлено, що 03.06.2022 о 11.45 год. опубліковано дев`ять світлин на яких зображено робочу зустріч призначеного окупаційними військами РФ голови адміністрації смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області ОСОБА_15 та міститься напис: «В селе Тимошевка Васильевского района мирная жизнь налаживается. Глава администрации пгт Михайловка ОСОБА_16 провел ряд встреч с организациями Тимошевки. В ходе встреч руководители представили свои коллективы, рассказали о работе их учреждений, обсудили проблемные вопросы и их решение. Большинство организаций села работают в прежнем режиме. Глава администрации отметил, что село Тимошевка является лидером по организации своей деятельности.». На одній зі світлин свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 , який зустрічався з ОСОБА_15 в приміщенні опорного пункту, розташованого в приміщенні колишньої Тимошівської сільської ради.

Зі змісту протоколу огляду від 08.12.2022 вбачається, що за участі свідка ОСОБА_17 було проведено огляд Телеграм каналу «Михайловские новости» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого встановлено, що 03.06.2022 о 11.45 год. опубліковано дев`ять світлин на яких зображено робочу зустріч призначеного окупаційними військами РФ голови адміністрації смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області ОСОБА_15 та міститься напис: «В селе Тимошевка Васильевского района мирная жизнь налаживается. Глава администрации пгт Михайловка ОСОБА_16 провел ряд встреч с организациями Тимошевки. В ходе встреч руководители представили свои коллективы, рассказали о работе их учреждений, обсудили проблемные вопросы и их решение. Большинство организаций села работают в прежнем режиме. Глава администрации отметил, что село Тимошевка является лидером по организации своей деятельности.». На одній зі світлин свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_7 , який зустрічався з ОСОБА_15 в приміщенні опорного пункту, розташованого в приміщенні колишньої Тимошівської сільської ради.

Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 19.03.2024 (ЄУН 4807/1933/24) надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні за №0000045 від 07.02.2023 відносно ОСОБА_7 клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії №59/14/К-1499т від 31.10.2022; ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/4437т від 02.11.2022; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/993т від 10.11.2022 з додатком DVD-R диском №59/14/531т від 10.11.2022.

Так, ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/4437т від 02.11.2022 задоволено клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури №59/14/К-1499т від 31.10.2022 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_18 ; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного додатку месенджеру «Telegram» із ID344579379, який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_18 ; зняття інформації з електронних інформаційних систем мобільного терміналу зв`язку із номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_18 ; зняття інформації з електронних інформаційних систем месенджеру Telegram» із ID344579379, який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_18 , строком 10 днів.

Згідно з протоколом огляду від 19.04.2023, проведено огляд інформації, яка міститься на DVD-R диску №59/14/531т від 10.11.2022, що є додатком до протоколу за результатами НСРД №59/14/993т від 10.11.2022, де у файловому масиві, а саме у файлі 5698516.html (МНІ___:/3/chat/91057580.html), міститься чат спілкування ОСОБА_18 - «Telegram» із ID344579379 з користувачем «Telegram» із ID91057580, м.т. 7 «Александр Николаевич М» (вірогідно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин РФ, службовець Міністерства економічного розвитку РФ, т.зв «куратор» окупованих територій від РФ), в якому 14.06.2022 о 14.10 год. міститься файл «ЗП.хкх.» та 14.06.2022 о 14.13 год. - файл «ЗП-апрель-копия, xlsx» з таблицями у вигляді списків співробітників «Главного управления МВД в Запорожской области» за квітень та травень 2022 року із зазначенням органу (територіального підрозділу), в яких вони проходять службу, займаної посади, прізвища, ім`я, по-батькові працівника, а також розмір грошової винагороди (заробітної плати) у російських рублях. Зокрема, під порядковим номером 526 у списку співробітників за травень 2022 року зазначено розмір зарплати ОСОБА_7 , як дільничного інспектора т.зв. «Михайловского отдела» - 45000,00 рублів, та під порядковим номером 518 у відомості за квітень 2022 року зазначено розмір зарплати ОСОБА_7 , як дільничного інспектора т.зв. «Михайловского отдела» - 45000,00 рублів.

Вказаний DVD-R диск №59/14/531т від 10.11.2022, що є додатком до протоколу за результатами НСРД №59/14/993т від 10.11.2022, був відтворений в ході судового розгляду.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що на момент повномасштабного вторгнення РФ на територію України він працював заступником начальника відділення поліції начальником СВ Відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, знає ОСОБА_7 , який теж працював у вказаному відділені інспектором СРПП. У березні 2022 року керівництвом ГУНП в Запорізькій області до усіх працівників поліції, які опинились на тимчасово окупованій території, у т.ч. смт. Михайлівка, було доведено наказ про необхідність виїзду з окупованої території та прибуття до м. Запоріжжя. Він виїхав з окупованої території 25.03.2022. ОСОБА_7 всупереч наказу керівництва виїжджати з окупованої території не захотів. Під час спілкування по телефону, яке відбулось 27-28.03.2024, останній повідомив йому, що вирішив залишитись на тимчасово окупованій території. В подальшому він дізнався, що ОСОБА_7 пішов на співпрацю з окупаційною владою, а саме пішов працювати у поліцію. Спочатку він працював як дільничний інспектор, потім зайняв посаду інспектора дорожнього руху незаконного правоохоронного органу, який був створений в смт. Михайлівка. Про це він знає з публікації у Телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де побачив фотографію із зображенням ОСОБА_7 , як дільничного, який разом із ОСОБА_20 , здійснював прийом громадян. Про співпрацю ОСОБА_7 з окупаційною владою він також знає з телефонних розмов з мешканцями смт. Михайлівка, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також від ОСОБА_21 , який теж був працівником ВП №3 Василівського РУП та який 26.06.2022 під час спілкування через мережу «Ватсап» особисто повідомив, що ОСОБА_7 вже працює у новоствореній поліції смт. Михайлівка та агітує його, щоб він теж пішов на співпрацю з окупаційною владою. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_21 погодився на пропозицію ОСОБА_7 та теж став працювати у поліції окупаційної влади. Документів про призначення ОСОБА_7 на посаду у незаконному правоохоронному органі не бачив, проте бачив у Телеграм-каналі списки працівників поліції окупованої території з розміром їх заробітної плати. Серед них був і ОСОБА_7 . Впевнений, що ОСОБА_7 пішов працювати у незаконний правоохоронний орган добровільно, без тиску та примусу.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_7 працював у ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області. 26.02.2022 смт. Михайлівка була окупована військами РФ, у зв`язку з цим до усіх працівників поліції, які перебували на окупованій території, був доведений наказ начальника ГУНП в Запорізькій області про необхідність виїзду до м. Запоріжжя. Він виїхав з окупованої території 11.04.2022. Майже відразу після окупації смт Михайлівка окупаційною владою було сформовано так звану «народну міліцію» до якої приймали усіх бажаючих незалежно від освіти, досвіду, віку та статі. Від односельчан знає, що ОСОБА_7 перейшов на біг ворога та одних з перших пішов працювати у незаконно створений правоохоронний орган. Крім того, у Телеграм-каналах бачив фотознімки ОСОБА_7 , який перебував у службовому кабінеті у с. Тимошівка із коментарем, що він є першим дільничним у селі. В подальшому дізнався, що ОСОБА_7 став працювати у дорожній інспекції. Навесні 2023 року бачив відеоролик у одному з Телеграм-каналів, де фігурував ОСОБА_7 , він був у формі синього кольору з шевронами РФ.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він працював разом з ОСОБА_7 у СРПП ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області. Після окупації смт. Михайлівка військами РФ, він разом з іншими співробітниками ВП №3 Василівського РУП деякий час подовжував негласно патрулювати село та виконувати свої службові обов`язки. Проте ОСОБА_23 від цього відмовився та попросив йому більше не телефонувати та не запрошувати на патрулювання. Від односельчан дізнався, що ОСОБА_7 почав агітувати за владу РФ. Виїхав він з окупованої території 25.03.2022, а у квітні 2022 року в Інтернет ресурсах побачив відео та фотознімки, серед яких були публікації, де ОСОБА_7 у чорній формі проводить агітацію щодо вступу до «народної міліції». Про те, що ОСОБА_7 став працювати у т.зв. «народній міліції» йому також повідомили односельчани. Крім того йому відомо, що інші працівники поліції, а саме ОСОБА_24 , ОСОБА_25 відгукнулися на агітацію ОСОБА_7 , з яким вони тісно спілкувались, та теж стали співпрацювати з окупаційною владою, пішли працювати у «народну міліцію». ОСОБА_7 міг виїхати з окупованої території, як і інші працівники поліції, проте не захотів та добровільно пішов на співпрацю з ворогом.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, надано не було. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні цього вироку.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_7 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 .

Зокрема, вказані свідки в судовому засіданні вказали на те, що ОСОБА_7 , який є колишнім їх колегою, став співпрацювати з окупаційною владою, зайняв посаду в незаконно створеному окупаційною владою правоохоронному органі і виконував покладені на цей орган завдання, а також підтвердили, що ОСОБА_7 , який на момент окупації міста смт. Михайлівка, був співробітником ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області та маючи можливість виїхати з окупованої території, такого бажання не виявив, з власної волі залишився на тимчасово окупованій території. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_17 повідомили про схиляння ОСОБА_7 інших осіб на співпрацю з окупаційною владою.

Не довіряти показам вказаних свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинуваченого, судом не встановлено. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та надали суду покази під присягою. Їх пояснення є логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Так, покази усіх зазначених свідків узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, з відомостями, які містяться:

- у протоколах огляду від 14.12.2022 за участі свідка ОСОБА_14 та від 08.12.2022 за участі свідка ОСОБА_17 , під час яких було оглянуто інформацію, опубліковану 03.06.2022 в месенджері «Telegram» на каналі «Михайловские новости» про робочу зустріч призначеного окупаційною владою голови адміністрації смт. Михайлівка Василівського району ОСОБА_15 , під час якого свідки на одній з фотографій впізнали ОСОБА_7 ;

- на диску №59/14/531т від 10.11.2022, який є додатком до протоколу за результатами НСРД №59/14/993т від 10.11.2022, та у протоколі огляду від 19.03.2024 вказаного диску, які містять таблиці (відомості) заробітних плат співробітників незаконного правоохоронного органу «Главное управление МВД в Запорожской области», яке створено на тимчасово окупованій території Запорізької області, за квітень та травень 2022 року, у т.ч. незаконного правоохоронного органу т.зв. «Михайловский отдел», в яких зазначено розмір зарплати ОСОБА_7 , як дільничного інспектора даного територіального підрозділу;

- у інформації, наданій ГУНП в Запорізькій області щодо проходження ОСОБА_7 служби в органах внутрішніх справ з 2005 року, у Національній поліції з 07.11.2015 по 23.05.2022.

Оцінивши вказані докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, зазначені в них відомості узгоджуються між собою та в сукупності доводять обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, повідомлення про підозру та виклики до слідчого ОСОБА_7 , постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , постанови про визначення групи слідчих та прокурорів, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Отже, суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді інспектора СРПП ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, після повномасштабного вторгнення РФ в Україну та окупації смт Михайлівка Василівського району Запорізької області, в умовах збройного конфлікту та воєнного стану, не дотримався присяги на вірність Українському народові, не виконав вимоги наказів керівництва ГУНП в Запорізькій області, які є обов`язковими до виконання, проігнорував їх та залишився на окупованій території, де умисно та з власної ініціативи добровільно перейшов на біг ворога, а саме розпочав «службу» у незаконно створеному окупаційною владою органі, т.зв. «народній міліції смт Михайлівка», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цінності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів добровільної згоди на зайняття ОСОБА_7 посади у незаконному правоохоронному органі окупаційної влади спростовується сукупністю досліджених судом вищевказаних доказів, у т.ч., показами свідків та дослідженими судом письмовими доказами.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 вчиняв вказані дії недобровільно, перебуваючи під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи його рідним, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.

При цьому, на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого із зайняття посади у зазначеному незаконному правоохоронному органі та реалізації його функцій вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку.

Суд вважає, що обвинувачений безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції правоохоронних, зайняття посади у такому незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану здійснював свідомо, умисно, добровільно, за власним волевиявленням.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_7 , маючи достатній життєвий досвід, рівень знань та досвід роботи в органах Національної поліції, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій та можливості завдання своїми умисними діями шкоди державі Україна, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав.

Суд також відхиляє доводи захисника про недопустимість як доказів показів усіх свідків з підстав, що вони ґрунтуються на чужих словах, оскільки показання цих свідків про обставини, які стали їм відомі від інших осіб та з відкритих джерел (інтернет) мають значення для з`ясування обставин, на доведення яких вони надані. При цьому суд враховує відсутність зацікавленості свідків в оговорюванні обвинуваченого.

Те, що вказані свідки особисто не бачили ОСОБА_7 та особисто не спілкувались з ним безпосередньо під час виконання ним своїх службових обов`язків у «народної міліції смт Михайлівка», не спростовує обставин, встановлених судом під час судового розгляду.

Крім того, слід зазначити, що одержані з показань даних свідків дані не є єдиним доказом винуватості особи, а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, отриманих з Інтернет ресурсів, Телеграм каналів, є безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом ст. 99 КПК України матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на виконання відповідного доручення слідчого, наданого у порядку ст. 40 КПК України, оперуповноважении? співробітник за участі свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 провів огляд публікації в Телеграм-каналі «Михайловские новости», під час якого зроблено скриншот фотографії, яка міститься у протоколах огляду, протоколи оформлені відповідно до вимог КПК.

Оцінюючи досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнав і?х такими, що перебувають в об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим злочином, не спростовані в ході судового розгляду, чинним законодавством передбачені як джерела доказування та зібрані з дотриманням процесуальних норм.

Сторона захисту посилаючись на недостатню достовірність таких доказів, не заявляє будь-яких клопотань про залучення спеціалістів чи експертів, проведення експертизи.

Електронні (цифрові) докази, до яких належать матеріали фотози?омки, звукозапису, відеозапису та інші носіі? інформаціі? (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет, різноманітні засоби масовоі? інформаціі?, соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграм- канали, особисте листування з використанням комп`ютерноі? техніки і мобільних телефонів, флешнакопичувачі, карти пам`яті тощо), у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є основними доказами у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національноі? безпеки Украі?ни. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року по справі 569/1908/23.

Доводи захисника щодо недоведеності винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому злочині не є слушними та є нічим іншим як спробою звільнити його підзахисного від відповідальності за скоєний злочин, оскільки факт того, що ОСОБА_7 здійснив перехід на бік ворога, не будучи звільненим з посади НПУ, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами, про які суд зазначав вище.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, а саме, державну зраду, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічні та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, вчинене в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, та визнає його винуватим у цьому кримінальному правопорушенні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Такий злочин характеризується найбільшою суспільною небезпечністю, оскільки об`єктом посягання є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про наявність у нього законних джерел доходів в справі відсутні.

За змістом службової характеристики, ОСОБА_7 проходив службу в органах внутрішніх справ з липня 2005 року, у Національній поліції - з 07.11.2015 по 23.05.2022; за час служби зарекомендував себе посередньо; накази та нормативні акти, які регламентували його роботу, функціональні обов`язки в обсязі займаної посади засвоїв недостатньо, ініціативи в роботі не проявляв; на критику в свою адресу реагував без належних висновків; мав середній професійний потенціал, задовільну теоретичну підготовку; в умовах сучасної обстановки орієнтувався задовільно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням вищевикладеного, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах строку, визначеного санкцією ч.2 ст.111 КК України, з конфіскацією усього його майна.

Крім того, на підставі ст.52, 54 КК України, враховуючи, що ОСОБА_7 має спеціальне звання - старшого лейтенанта поліції, у зв`язку з засудженням за особливо тяжкий злочин суд вважає необхідним позбавити його цього звання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, підстав для застосування положень ст. 69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Покарання у вигляді позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_7 повинен відбувати реально.Таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Враховуючи перебування на даний час ОСОБА_7 у розшуку, відсутність з боку сторони обвинувачення відповідного обґрунтованого клопотання про застосування запобіжного заходу, суд вважає, що підстави для обрання йому запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2023, а саме на земельну ділянку, площею 5,3787 га, кадастровий номер: :04:001:0109, розташовану за адресою: с/рада Тимошівська, Михайлівський район, Запорізька область; земельну ділянку, площею 6,1201 га, кадастровий номер: :10:009:0067, розташовану за адресою: с/рада Тимошівська, Михайлівський район, Запорізька область; земельну ділянку, площею 0,9069 га, кадастровий номер: :07:005:0411, розташовану за адресою: с/рада Тимошівська, Михайлівський район, Запорізька область; земельну ділянку, площею 0,5059 га, кадастровий номер: :11:006:0622, розташовану за адресою: с/рада Тимошівська, Михайлівський район, Запорізька область, із забороною розпорядження вказаним майном, з огляду на призначення йому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, не скасовується.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням спеціального звання старшого лейтенанта поліції, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання цього вироку.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3