Справа № 368/130/25
УХВАЛА

Іменем України

"30" січня 2025 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Київської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відео конференції клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 00000756 від 13.10.2022 р., про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 407 ч. 5 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи поблизу с. Згурівка Броварського району Київської області, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану» без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 20.09.2022 самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , інших органів військового управління та правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

15.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується:

?повідомленням (довідка-доповідь) про виявлене кримінальне правопорушення від 22.09.2022;

?актом службового розслідування від 13.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.11.2024;

?іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

25.11.2024 винесено постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.12.2024 о 22 год. 40 хв. на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 27.11.2024, за адресою: Київська область місто Обухів, було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02.02.2025.

20.01.02025 обвинувальний акт з реєстром у даному кримінальному провадженні направлено до Кагарлицького районного суду Київської області.

Попередній розгляд суддею ОСОБА_10 призначено на 10.02.2025.

Посилання на один або кілька ризиків:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків:

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчинених злочинів чи спотворення об`єктивної істини.

Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування застави щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки це не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Тимошенко проти України» вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовують доводи клопотання, думку обвинуваченого та захисника обвинуваченого та додані документи до нього, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

20.01.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 30000756 від 13.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України скеровано до Кагарлицького районного суду Київської області для розгляду по суті.

Попередній розгляд суддею ОСОБА_10 призначено на 10.02.2025.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 02.02.2025 у сторони обвинувачення виникла необхідність у його продовженні.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи поблизу с. Згурівка Броварського району Київської області, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану» без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 20.09.2022 самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_2 , інших органів військового управління та правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується:

?повідомленням (довідка-доповідь) про виявлене кримінальне правопорушення від 22.09.2022;

?актом службового розслідування від 13.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.10.2022;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.11.2024

?іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

25.11.2024 винесено постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.12.2024 о 22 год. 40 хв. на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 27.11.2024, за адресою: Київська область місто Обухів, було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02.02.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчинених злочинів чи спотворення об`єктивної істини.

Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування застави щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки це не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі судом не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою є неможливим.

Враховуючи наведене, суд вважає неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , на 60 днів без визначення розміру застави, а, відтак, клопотання прокурора задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Сузакський Казахстан, громадянину України, з середньо-спеціальна освітою, розлученому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченого вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 407 ч. 5 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) на 60 діб до 30 березня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 31 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та подана безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1