УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 713/707/22

Провадження № 51 - 5521 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 липня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки і покладено на нього виконання відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задоволено. Вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 3 КК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

У скарзі порушується питання про перегляд судового рішення в касаційному порядку.

Проте, скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 цього Кодексу.

У поданій скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону,

на його думку, було допущено цим судом, з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції скасував обвинувальний вирок та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 .

Також в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги

не додано копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає

6 копій судових рішень, що оскаржуються).

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3