Провадження №11-кп/801/549/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене 02 лютого 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000032,

за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гасанкулі Гасанкулійського району Красноводської області Туркменістан, громадянина України, військовослужбовця, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_8 військового звання старший лейтенант.

Початок строку відбування основного покарання ухвалено рахувати з дня затримання ОСОБА_8 на виконання вироку.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 9087 грн. 36 коп.

Згідно з вироком старший лейтенант ОСОБА_8 проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника обслуги відділення бойового управління радіотехнічної батареї зенітного ракетного дивізіону (С-300ПС) військової частини НОМЕР_1 тактичної групи Повітряних Сил «Крим» Збройних Сил України, діючи умисно, публічно, відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи громадянином України відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство України» та документованим паспортом громадянина України, у порушення п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, норм Декларації про недопущення інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09 грудня 1981 року, Декларації про зміцнення міжнародної безпеки від 16 грудня 1970 року, Декларації щодо неприпустимості втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету від 21 грудня 1965 року, рішення РНБО «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України» від 23 березня 2014 року, вимог статей 11, 12, 14, 15, 16, 49, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, вчинив кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки та проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Пунктом прибуття військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 визначено військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Проте, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), в порушення вищевказаних норм законодавства, у визначений строк (до 12.05.2014 включно), на службу до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), з тимчасово окупованої території АР Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити.

Поряд з цим, на початку квітня 2014 року, більш точну дату та час встановити не вдалося, особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старший лейтенанту ОСОБА_8 , було доведено обставини пов`язані з окупацією АР Крим, внаслідок збройної агресії РФ та наголошено на необхідності прийняття кожним військовослужбовцем рішення, щодо дотримання Військової присяги на вірність українському народові та необхідності передислокації військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на материкову територію України, для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у тому числі щодо необхідності прибуття до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, в травні 2014 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося, але не пізніше 13.05.2014, здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту міжнародного характеру між державами РФ та Україною, що виразилось у відмові в травні 2014 року, більш точної дати та часу встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 13.05.2014, залишити тимчасово окуповану територію АР Крим, продовжити виконувати обов`язки несення військової служби у рядах Збройних Силах України та в укладанні в один з днів 2014 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося, контракту про проходження військової служби у ЗС РФ, зарахування до списків особового складу та проходженні включно до 07.06.2018, військової служби у складі військового (військових) формувань ЗС РФ, під час збройного конфлікту міжнародного характеру між державами РФ та Україною, являючись при цьому громадянином України.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за:

- ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі переведення;

- за ч. 1 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , а провадження в справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судовий розгляд кримінального провадження суд здійснював за відсутності обвинуваченого (in absentia), що не дає повного розуміння всіх обставин скоєння інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. На переконання захисту, вручення повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_8 , не може свідчити про те, що останній обізнаний у порушенні проти нього кримінального переслідування. Фактично, ОСОБА_8 попри забезпечення йому з боку держави професійної правничої допомоги, об?єктивно її не отримав. Більше того, ОСОБА_8 не міг бачити повідомлення про його виклик до органів досудового розслідування і суду, так як газета «Урядовий кур?єр» не друкується на території тимчасово окупованої АРК.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити оскаржуваний вирок без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, а саме в газеті Урядовий Кур`єр була опублікована повістка про виклик до апеляційного суду, також відповідна повістка опублікована на офіційному веб-сайті Судової влади. За таких обставин, сторона захисту та обвинувачення не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги у відсутність обвинуваченого ОСОБА_8 .

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

Ухвалюючи обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.408, ч.1 ст. 111 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані в кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Сукупність досліджених судом першої інстанції доказів у справі свідчить, що ОСОБА_8 не з`явився з метою ухилення від військової служби на службу при переведенні та вчинив державну зраду, а саме будучи громадянином України, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого відділу у м. Вінниця ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_9 від 02.02.2023 вбачається, у 2014 році ряд військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 Повітряних Сил Збройних Сил України, не прибули з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та АДРЕСА_1 до пунктів дислокації на материковій частині України, в т.ч. до м. Вінниці. Зокрема, начальник обслуги відділення бойового управління радіотехнічної батареї зенітного ракетного дивізіону (С-300ПС) військової частини НОМЕР_1 ПС ЗСУ старший лейтенант ОСОБА_8 , отримавши наказ від вищестоящого командування повернутись на материкову територію України для продовження військової служби в Збройних Силах України, прийняв рішення перейти на військову службу в зс рф. За наявними даними, станом на червень 2018 року, ОСОБА_8 проходив службу в штабному підрозділі в одній з військових частин збройних сил російської федерації. Так, на відеозаписі під назвою «Удар С-400 в Крыму» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зафіксований ОСОБА_8 . Відеозапис датований 07.06.2018 року. На даному відеозаписі ОСОБА_8 одягнений у військовий формений одяг збройних сил російської федерації.

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого відділу у м. Вінниця ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_9 від 04.02.2023 вбачається, що відповідно до даних отриманих з Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 територію АРК у встановленому офіційному порядку не покидав, на материкову частину України не в`їжджав. За наявною інформацією, вказана особа на даний час продовжує проходити військову службу в збройних силах російської федерації, перебуває на тимчасово окупованій території України АРК або на території рф, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним діяння.

Згідно протоколу огляду документів від 02.02.2022 вбачається, що предметом огляду є матеріали зупиненого 04.11.2022 кримінального провадження №0000121 від 12.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, в 20 томах, проведення досудового розслідування у якому доручено слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому. В межах даного кримінального провадження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено 23.12.2014 про підозру та 25.12.2014 винесено постанову про оголошення його в розшук. Крім того, в матеріалах кримінального провадження №0000121 від 12.12.2014 містяться процесуальні документи та протоколи проведення слідчих дій, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_8 дезертирства та подальшого проходження ним військової служби в складі ЗС РФ, які можуть бути використані в якості доказів, а тому з даних матеріалів кримінального провадження виготовлено копії, з метою їх приєднання до кримінального провадження №0000029 від 02.02.2023, а саме: Витяг з ЄРДР № №0000121; Копія паспорту ОСОБА_8 ; Довідка відносно ОСОБА_8 ; Повідомлення про підозру ОСОБА_8 ; Постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 від 25.12.2014; Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.11.2022 із оптичним диском; Протокол пред`явлення особи за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_10 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.11.2022 із оптичним диском; Протокол пред`явлення особи за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_11 ; Протокол пред`явлення особи за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_12 ; Протокол огляду документів - відеозаписів та фотознімків на яких зафіксований ОСОБА_8 ; Оптичний диск із відеозаписами та фотознімків на яких зафіксований ОСОБА_8 та протоколи допиту свідків.

Відповідно до довідки на старшого лейтенанта ОСОБА_8 , вбачається, що останній являється начальником обслуги відділення бойового управління радіотехнічної батареї зенітного ракетного дивізіону (С-300ПС) військової частини НОМЕР_1 тактичної групи Повітряних Сил Крим з 18 грудня 2013 року по 13 травня 2014 року. Призначений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18.12.2013 № 642. Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 13.05.2014 № 243 зарахований у розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України. Контракт укладений на п`ять років з 19 червня 2009 року до 19 червня 2014 року наказом Міністра оборони України від 23.04.2012 № 195.

Згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 14.06.2023 вбачається, що з матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000121 від 12.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 для приєднання їх до матеріалів кримінального провадження № 0000124 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження від 14.06.2023 об`єднано в одному кримінальному провадженні матеріали досудових розслідувань № 0000029 та № 0000124 за єдиним № 0000029.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2022 за участю свідка ОСОБА_13 , вбачається, що останній за рисами обличчя, розташуванню очей, носа, рота та вуха впізнав особу під №1, яка у 2014 році з ним проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , який вчинив дезертирство, коли відмовився виконувати наказ щодо переведення для подальшого проходження віськової служби на материкову частину України після тимчасової окупації військовослужбовцями зс рф території військової частини НОМЕР_1 та всієї території АРК Крим.. Згідно довідки до протоколу пред`явленні фотознімків для впізнання від 03.11.2022 на фотокартці під №1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2022 за участю свідка ОСОБА_10 , вбачається, що останній за рисами обличчя, розташуванню очей, носа, рота впізнав особу під №1, яка у 2014 році з ним проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , який вчинив дезертирство, коли відмовився виконувати наказ щодо переведення для подальшого проходження віськової служби на материкову частину України після тимчасової окупації військовослужбовцями зс рф території військової частини НОМЕР_1 та всієї території АРК Крим.. Згідно довідки до протоколу пред`явленні фотознімків для впізнання від 03.11.2022 на фотокартці під №1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , вбачається, що останній за рисами обличчя, розташуванню очей, носа, та рота впізнав особу під №1, яка у 2014 році з ним проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , який вчинив дезертирство, коли відмовився виконувати наказ щодо переведення для подальшого проходження віськової служби на материкову частину України після тимчасової окупації військовослужбовцями зс рф території військової частини НОМЕР_1 та всієї території АРК Крим.. Згідно довідки до протоколу пред`явленні фотознімків для впізнання від 03.11.2022 на фотокартці під №1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Згідно протоколу огляду документів від 04.11.2022 вбачається, що за допомогою службового комп`ютера здійснено вхід до браузера «Google». При введені в пошукову стрічку «Google» прізвища ім`я по батькові підозрюваного у даному кримінальному провадженні « ОСОБА_8 », виявлено інформацію, щодо останнього, яка міститься у відкритому доступі, на веб сайті «МИРОТВОРЕЦ» ЦЕНТР ДОСЛІДЖЕННЯ ОЗНАК ЗЛОЧИНІВ ПРОТИ НАЦІОНАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ, МИРУ, БЕЗПЕКИ ЛЮДСТВА ТА МІЖНАРОДНОГО ПРАВОПОРЯДКУ Center for Research of Signs of Crimes against the National Security of Ukraine, Peace, Humanity, and the International Lawinformation for law enforcement authorities and special services about pro-Russian terrorists, separatists, mercenaries, war criminals, and murderers» за посилання «https://myrotvorets.center/criminal/smetanin-sergej-gennadievich/». Крім того, окрім інформації щодо підозрюваного ОСОБА_8 , виявлено його фотозображення, які в ході проведення огляду були завантажені та збережені на оптичний диск для лазерних систем зчитування, та для зручності їх пошуку, поміщені до папки під назвою «Миротворець».

В ході огляду переглянуто відеозаписи на яких зафіксований ОСОБА_8 , який одягнений у військовий формений одяг збройних сил Російської Федерації та проходить військову службу на території Автономної Республіки Крим на стороні збройних сил Російської Федерації, а саме. На відеозаписі під назвою «Удар С-400 в Крыму» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зафіксований ОСОБА_8 . Відеозапис датований 07.06.2018 року.

На даному відеозаписі ОСОБА_8 зафіксований у період часу з 01:58 години до 02:02 години та є першою особою який одягнений у військовий формений одяг збройних сил РФ. За посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виявлено інтернет статтю із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » и С-400 в Крыму» на якій наявний аналогічний відеозапис вказаний вище. На даному відеозаписі ОСОБА_8 зафіксований у період часу з 02:09 години до 02:13 години та є першою особою який одягнений у військовий формений одяг збройних сил Російської Федерації.

Згідно протоколу огляду документів від 15.05.2023 вбачається, що при введені в пошукову стрічку «Google» надпису «форменний одяг, знаків розрізнення та відзнаки ЗС Російської Федерації», було виявлено Указ Президента РФ «Про військову форму одягу, знаках розрізнення військовослужбовців і відомчих відзнаках» за посилання: «http:Avww.consultant.ru/document/cons_doc_LAW_98403/942772dce30cfa36b671bcfl9са928е4 d698a928/. Також, за посилання « ІНФОРМАЦІЯ_5 » виявлено фотозображення щодо правил розміщення на військовому форменному одязі ЗС Російської Федерації знаків розрізнення та відзнаків, як вказано фотознімку. Крім того виявлено ідентичний одяг, який використовується збройними силами Російської Федерації, із тим в якому одягнений зафіксований ОСОБА_8 , що зафіксовано на відеозаписі під назвою «Удар С-400 в Крыму» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Крім того виявлено ідентичний одяг, який використовується збройними силами Російської Федерації, із тим в якому одягнений ОСОБА_8 . шо зафіксовано на фотозображені розміщеному за посиланням «https://vuc.urfu.ru/ru/o-voennom-uchebnom-centre/geroi-z/persons/content/8301/» на офіційному сайті Міністерства оборони Російської Федерації.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/11148-ФП від 20.12.2023 року вбачається, що у відеозаписі, який міститься у відеофайлі з назвою «Удар С 400 в Крыму.шр4», що знаходиться на диску для лазерних систем зчитування, який є додатком до протоколу огляду документів від 04.11.2022, наданому на дослідження, у період часу з 01:58 години до 02:02 години; - на зображеннях, які містяться у восьми графічних файлах в каталозі під назвою «Миротворець» на диску для лазерних систем зчитування, який є додатком до протоколу огляду документів від 04.11.2022, наданому на дослідження, ймовірно зображена одна і та ж сама особа.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/11158-ФП від 05.04.2024 року вбачається, що на особі чоловічої статі, що міститься на кадрах відеозапису під назвою «Удар С-400 в Крыму» протягом часових міток з «01:58» по «02:02» (особа перша з права відносно положення в кадрі) та на зображеннях форменого одягу,, що: міститься на сторінках №№ 9, 11-14, 16-17 у протоколі огляду документі від 15.05.2023, зображений ідентичний військовий одяг, а саме куртка, погони.

Колегія суддів вважає, що всупереч доводам апеляційної скарги захисниці, зазначені докази дають повне розуміння всіх обставин скоєння інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України. З огляду на це, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні дезертирства, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі переведення та у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 , на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисниці обвинуваченого про те, що проведення спеціального досудового розслідування та судового розгляду (in absentia) не дає повного розуміння всіх обставин скоєння інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений в міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України, які зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1, 2, 4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Аналіз наявних у матеріалах кримінального провадження численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_8 до слідчого (прокурора) та суду першої інстанції свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисниці ОСОБА_7 , яка реально була забезпечена державою про що, зокрема, свідчить і подача апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції.

Згідно з рішенням Ради адвокатів України № 183 від 27.12.2022 (1) неможливість в таких ситуаціях (йдеться про in absentia) виконання адвокатом правил адвокатської етики (наприклад, інформування адвокатом клієнта щодо ведення дорученої йому справи) не зумовлює обов`язкової неможливості здійснювати захист особи від кримінального обвинувачення за її відсутності. Можливість надання правової (правничої) допомоги визначається адвокатом, виходячи з конкретних обставин справи та інтересів клієнта у ній; (2) адвокат, діючи як захисник відсутньої особи, самостійно визначає свою правову позицію у справі. Ця правова позиція включає в себе форму участі (не участі) в засіданні, заявлення (не заявлення) клопотань, надання (не надання) доказів суду, позицію по суті справи чи клопотання, позицію щодо оскарження судових рішень тощо.

Відтак, держава Україна, під контролем сторони захисту та суду, виконала всі можливі дії для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути засудженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно.

Вказана ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Натомість обвинувачений ОСОБА_8 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Таким чином, безпідставними є доводи про те, що ОСОБА_8 не міг бачити повідомлення про його виклик до органів досудового розслідування і суду, так як газета «Урядовий кур?єр» не друкується на території тимчасово окупованої АРК.

Колегія суддів зазначає, що положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. При цьому іншого порядку виклику обвинуваченого та здійснення стосовно нього кримінального провадження (in absentia) не встановлено КПК України.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не наведено жодних підстав, передбачених законом, для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 . Зрештою, усі викладені в апеляційній скарзі доводи захисниці, фактично, уже були перевірені під час розгляду в суді першої інстанції, і їм була надана належна правова оцінка.

Разом із тим, колегією суддів установлено, що призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 111 КК України, суд першої інстанції помилково зазначив про призначення додаткового покарання у виді конфіскації належного обвинуваченому майна, що не було передбачено санкцією зазначеної статті на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тому на підставі ч.2 ст. 404 КПК України апеляційний суд вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 та змінити оскаржуваний вирок, виключивши вказівку про призначення конфіскації майна.

Вказане узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 04.06.2024 у справі № 759/3950/18, яка стосується кваліфікації дій військовослужбовця Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України та призначення покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисниці ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення додаткового покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України - змінити.

Виключити з вироку вказівку про конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_8 на праві власності, при призначенні покарання за ч. 1 ст. 111 КК України та при визначенні остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Інформацію про ухвалення судового рішення опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4