Провадження №: 1-в/336/40/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, у якому просить розглянути питання щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 в частині засудження за ч.4 ст.185 КК України, як особу, засуджену за діяння, карність яких законом усунена та привести вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 у відповідність, згідно з діючим законодавством.

В поданні зазначає, що ОСОБА_4 , 1993 року народження, засуджений 21.05.2024 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. На обліку Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 перебуває з 22.07.2024.

09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року N 3886-ІХ., яким передбачено нові критерії розмежування адміністративних та кримінальних правопорушень залежно від вартості викраденого майна, у зв`язку із чим фактично декриміналізовано передбачені ст. ст. 185,190,191 КК України діяння, вчинені до набрання чинності Законом на суму, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Запорізькій області в судове засідання не з`явилась, подання підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, про що суду подала письмову заяву.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подання просив задовольнити, справу розглянути без його участі, про що до суду подав письмову заяву.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 за ч.2 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України у справі № 333/2811/23. ОСОБА_4 призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_4 , 09.01.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилин, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр», який розташований за адресою: вул. Оріхівське шосе, 27, м. Запоріжжя, викрав з торгових стелажів майно на загальну суму 406 гривень 83 копійки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того ОСОБА_4 15.01.2023 приблизно о 15 годині 40 хвилин, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр», який розташований за адресою: вул. Оріхівське шосе, 27, м. Запоріжжя, викрав з торгових стелажів майно на загальну суму 1 564 гривні 13 копійок, без урахування ПДВ.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 19.01.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр», який розташований за адресою: вул. Оріхівське шосе, 27, м. Запоріжжя, викрав 3 торгових стелажів майно на загальну суму 1745 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ.

Крім того, ОСОБА_4 20.01.2023, приблизно о 10 годині 00 хвилин, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр», який розташований за адресою: вул. Оріхівське шосе, 27, м. Запоріжжя, викрав 3 торгових стелажів майно на загальну суму 2539 гривень 07 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 26 липня 2023 року в період часу 3 20 години 35 хвилин по 20 годину 55 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись по вулиці Іванова, 2-Б поряд із магазином «АТБ-Маркет», під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у ОСОБА_6 , мобільний телефон Марки «Iphone» моделі «XR», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілому, вартість якого складає 5400 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно).

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та, відповідно, станом на 01.01.2023 року становило 2684 гривні.

Внаслідок вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за епізодом, який мав місце 09.01.2023, потерпілій особі спричинено матеріальні збитки в сумі 406,3 гривень. За епізодами, які мали місце 15.01.2023 1564,13 гривень, 19.01.2023 1745 гривень, 20.01.2023 2539,07 гривень, 26.07.2023 5400 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку майна, шахрайство, привласнення чи розтрату, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

ОСОБА_4 за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 за кожним епізодом за ч.4 ст.185 КК України завдано матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінальних правопорушень, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2024 року, в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_4 було призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КПУ України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, не підлягає до застосування положення ч.1 ст.70, ч. 1 ст. 72 КК України.

Таким чином, вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Термін звільнення від відбування призначеного покарання, відповідно до ст. 75 КК України, із іспитовим строком змінити з 3 (трьох) років на 1 (один) рік.

За таких обставин, подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2024 року, в частині вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Термін звільнення від відбування призначеного покарання, відповідно до ст. 75 КК України, з іспитовим строком змінити на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1