Справа № 559/148/25
Провадження № 1-кп/559/112/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, на утриманні має двоє малолітніх дітей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи визнаний винним постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.11.2024 у справі №559/3589/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років 2 місяці. Вказана постанова набрала законної сили 04.12.2024. Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, 31 грудня 2024 року близько 09 години 50 хвилин по вул. Грушевського, поблизу будинку №186, що знаходиться в м. Дубно, Рівненської області, керував автомобілем марки «Аudi», модель «А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, був виявлений поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

13 січня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисниці ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання у виді штрафу, розміром 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисниці, як таку, що відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного, суд робить висновок, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.382 КК України. Тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання. Враховуючи, що ОСОБА_3 щиро кається, активно сприяв досудовому розслідуванню, раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд - УХВАЛИВ :

затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2025 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , захисницею ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, розміром 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Речові докази у справі: два оптичних диски від 03 січня 2025 року- залишити при матеріалах кримінального провадження .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1