Справа №333/52/25
Провадження №1-кс/333/915/25
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ВП №4 Запорізького РУП ГУНП ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя клопотання старшого слідчого ВП №4 Запорізького РУП ГУНП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою укримінальному провадженні № 0000033 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2025 року старший слідчий ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду солдата вказаної військової частини. ОСОБА_6 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин: 06 січня 2025 року, приблизно о 16 годині 25 хвилин, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на відкритій ділянці місцевості (стежкою) між Миколаївським мостом та тильною стороною будинку АДРЕСА_2 , з метою наживи та особистого збагачення, підійшов до раніше невідомої потерпілої ОСОБА_8 , схопив своїми руками належну потерпілій ОСОБА_8 сумку, яку остання утримувала в свої правій руці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , штовхнув своїми руками потерпілу, внаслідок чого остання впала на землю та наніс їй своїми руками 3 удари в область тулуба та відкрито викрав сумку, в якій знаходилось майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденими майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий посилається, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 06.01.2025;

- протоколом огляду місця події від 07.01.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.01.2025;

- протоколом пред`явлення для впізнання від 09.01.2025;

- протоколом огляду предмета від 09.01.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

11 січня 2025 року слідчим суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2025 року (включно).

На даний час виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст.177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідча, в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому. Додатково пояснила, що у двомісячний строк закінчити досудове розслідування неможливо, оскільки у відношенні потерпілої проводилась судово-медична експертиза, висновки якої лише нещодавно були надані органу досудового розслідування.

Прокурор, в судовому засіданні повністю підтримав клопотання слідчої та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання слідчого та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки бажає продовжити військову службу. Свою провину в повному обсязі не визнає, проживає з батьками, має стійкі соціальні зв`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, зазначила про необґрунтованість визначених прокурором ризиків, підозрюваний є військовослужбовцем, має стійкі соціальні зв`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000033).

Згідно з постановою від 09 березня 2025 року, керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 07.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України до 3 (трьох) місяців, тобто до 10 квітня 2025 року.

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 про вручення йому клопотання 10.03.2025 року о 10 годині 20 хвилин. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

11 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_6 . застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2025 (включно).

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується, зокрема, даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 06.01.2025;протоколі огляду місця події від 07.01.2025;протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.01.2025;протоколі пред`явлення для впізнання від 09.01.2025; протоколі огляду предмета від 09.01.2025;іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем, неодружений, раніше неодноразово судимий, останній раз звільнився з місць позбавлення волі 03.06.2024 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 17 днів.

На думку слідчого судді, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме скоєнні тяжкого злочину, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про існування з боку підозрюваної особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Враховуючи ненадання стороною захисту доказів на підтвердження стійкості соціальних зв`язків ОСОБА_6 , і даних про осіб, що можуть виступати поручителями, суд не знаходить можливим застосування до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту або особистої поруки.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства.

Таким чином, клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3,176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого ВП №4 Запорізького РУП ГУНП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою укримінальному провадженні № 0000033 задовольнити повністю.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 квітня 2025 року включно.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор». Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1