Справа № 585/163/25
Номер провадження 1-кс/585/80/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв"язку клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 подане в кримінальному провадженні № 0000036, про обрання апобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2025 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорли Каланчацького району Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.

1.1 Доводи клопотання

Відповідно до матеріалів клопотання, Роменським РВП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування, а Сумською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №00000036 від 11.01.2025 року року за ч. 1ст.289 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у вигляді незаконного заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

10.01.2025 о 23 год. 27 хв. військовослужбовець ОСОБА_5 , перебуваючи на автозаправній станції СФГ «Урожай», що розташована за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Київська, буд. 253, помітив на її території легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, користувачем якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а власником ОСОБА_9 .

В цей момент ОСОБА_5 вирішив скоїти незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , впевнившись в таємності своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до місця стоянки автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21099», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , проник в салон зазначеного автомобіля та після чого сів за кермо вказаного транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_5 скориставшись наявністю ключів в замку запалення автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21099», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , запустив двигун автомобіля та почав рух по вул. Київській в с.Андріяшівка Роменського району Сумської області, залишивши місце скоєння злочину, в такий спосіб незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

В подальшому, ОСОБА_5 , не маючи ані дійсного, ані уявного права на користування транспортним засобом марки «ВАЗ», моделі «21099», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , діючи без вираженого і дійсного волевиявлення власника, продовжив рух на вказаному транспортному засобі, в ході чого був зупинений працівниками поліції на автодорозі «Т1705» між населеними пунктами с. Веприк та с. Мартинівка Миргородського району Полтавської області.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_8 на заявлену суму 60000,00 грн. (шістдесят тисяч гривень 00 коп.).

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та зазначив, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший не пов`язаний з перебуванням під вартою.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного ОСОБА_5 та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду , оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Усвідомлення підозрюваним невідворотності вказаного покарання, суворості покарання за вчинення інкримінованого йому злочину дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання.

Крім того ОСОБА_5 під час розгляду попередньої справи порушував обраний запобіжний захід у виді застави, у зв`язку з чим заставу було звернуто в дохід держави.

незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на них, а враховуючи той факт, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, проходячи службу в Збройних Силах України, тим самим маючи доступ до зброї, потерпілі та свідки можуть сприймати його погрози реально.

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та окрім цього вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року у справі №953/3193/23 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, та останнього засуджено до покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій, анти-суспільну поведінку та дає слідству достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі,підозрюваний ОСОБА_5 , продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який для уникнення покарання за вказаний злочин, може вчинити інший військовий злочин, пов`язаний з виконанням обов`язків по службі, зокрема самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство (ст. 407, 408 КК України) в тому числі в бойовій обстановці.

Окрім цього сектором дізнання Сумського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 06.01.2025 року де ОСОБА_5 є підозрюваним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику встановленого у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочини у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є нетяжким, злочином передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, але ОСОБА_5 є раніше судимим , та відповідно беручи до уваги, що підозрюваний може змінити місце свого перебування, чим ухилятиметься від слідства та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопрушення. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор терміном на 60 діб, враховуючи стадію на якій перебуває досудове слідство( слідство лише розпочато, в справі не проведені експертизи, на виконання яких потрібен час ).

Одночасно з цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 затримано 11 січня 2025 року о 12 год 00 хв., то слідчий суддя приходить до висновку, що саме з цього часу слід рахувати час тримання під вартою, а тому датою закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою слід вважати - до 12 години 00 хвилин 11 березня 2025 року.

1.7 Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого (підозрюваного), його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (підозрюваного).

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого (підозрюваного), його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого (підозрюваного) в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваної, доведених ризиків, розміру завданої шкоди вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. Ця сума, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. В той же час вона є значною для нього та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного.

1.8 Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у разі внесення ним застави

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно покласти на підозрювану такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися з міста фактичного проживання місто Ромни без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_11 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями: 107, 177, 178, 181, 194, 195,196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 погоджене прокурором у кримінальному провадженні Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 подане в кримінальному провадженні № 0000036, про обрання апобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, - задовольнити .

Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) діб, тобто до 12 год.00 хв. 11 березня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду .

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом часу дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися з міста фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 14 січня 2025 року об 10 годині 45 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_12