Справа №295/209/25
УХВАЛА

14.01.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява про відвід, заявлений ОСОБА_3 слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

В обґрунтування заяви про відвід слідчого судді заявник вказав, що слідчий суддя ОСОБА_4 , здійснюючи виклик ОСОБА_3 , вказав його процесуальний статус «скаржник», чим навмисно поширює відомості, які принижують честь, гідність та ділову репутацію потерпілого, оскільки характер висловлювань слідчого судді створює негативне відношення до потерпілого. Слідчий суддя навмисно не виконує вимоги ст.68 Конституції України, навмисно позбавив ОСОБА_3 прав потерпілого, вчинив діяння, передбачене ст. 161 Кримінального кодексу. ОСОБА_3 вказує, що образа його скаржником є дією, яка порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя. Така поведінка слідчого судді ОСОБА_4 доводить його необ`єктивність та упередженість у вказаній справі.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши заяву про відвід, додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Заява ОСОБА_3 про відвід не містить будь-яких конкретних доводів, з яких можливо дійти висновку про порушення слідчим суддею приписів чинного законодавства. Такі доводи є лише міркуваннями заявника та будь-якими доказами не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для звинувачення слідчого судді в упередженості.

Наявність підстав, за яких можуть виникнути сумніви в неупередженості, об`єктивності та безсторонності слідчого судді ОСОБА_4 , будь-якими доказами не підтверджено та судом не встановлено.

Водночас, із встановлених судом обставин не вбачається здійснення слідчим суддею ОСОБА_4 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його необ`єктивність чи упередженість по відношенню до заявника. Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого судді, не свідчить про реальну упередженість та необ`єктивність останнього, тому не є підставою для його усунення від розгляду скарги.

При цьому, у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку слідчого судді упередженого ставлення до ОСОБА_3 , не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку його поведінку, які можна було б трактувати як упереджені.

З урахуванням викладеного, оцінивши доводи заяви ОСОБА_3 , беручи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя доходить висновку, що заявлений відвід є безпідставним, заява не містить доводів, які могли б бути підставою для сумніву в безсторонності, неупередженості та необ`єктивності слідчого судді, а тому заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75-83, 376 КПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1