Справа №: 398/7000/24
провадження №: 1-кп/398/476/24
УХВАЛА

Іменем України

"27" грудня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001583 від 29 вересня 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, за адресою місця проживання матері обвинуваченого: АДРЕСА_3 , яка надала свою згоду на перебування обвинуваченого під домашнім арештом у її будинку. Обвинувачений додатково пояснив, що з 2000-х року не проживає за адресою реєстрації, оскільки жив та працював в м. Олександрії. За попередньою адресою в м. Олександрії проживав близько одного року разом з померлою. Працював не офіційно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2024 року, який в подальшому ухвалою слідчого судді від 26 листопада 2024 року продовжено до 30 грудня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

В частині 1 статті 183 КПК України зазначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, як за зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем фактичного проживання до затримання. Обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з настанням насильницької смерті людини, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Отже ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, що призвів до смерті людини, а відтак існує ризик того, що він буде незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, судом враховується, що у обвинуваченого відсутнє законне джерело одержання доходу чи/або заробітної плати. Зазначене в сукупності свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерплого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Взявши до уваги зазначені обставини, суд вважає, що відносно обвинуваченого не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі судового розгляду належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказав у клопотанні та в судовому засіданні прокурор.

Стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати. Обставини, на які посилається обвинувачений та захисник не спростовують зазначеного висновку суду.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , спричинив загибель людини (п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 27 грудня 2024 року до 24 лютого 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1