Справа № 203/6104/24
Провадження № 1-кс/0203/3702/2024
УХВАЛА

12 грудня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17.10.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та щодо нерозгляду клопотання про допит в якості потерпілого, викладеного у заяві від 27.09.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0003417 від 17.10.2024 року,

встановив:

28.10.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник) із скаргою на бездіяльність та постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17.10.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та щодо нерозгляду клопотання про допит в якості потерпілого, викладеного у заяві від 27.09.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0003417 від 17.10.2024 року, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17.10.2024 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0003417 від 17.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України;

- зобов`язати старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 розглянути клопотання, подане ОСОБА_3 щодо його допиту в якості потерпілої особи в межах дії ст. 220 КПК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що оскаржувана ним постанова про відмову у визнанні його потерпілим від 17.10.2024 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а клопотання про допит в якості потерпілої особи розгляду в порядку статті 220 КПК України. Заявник вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55, ст. ст. 110, 220 КПК України, оскільки в мотивувальній частині постанови слідчий не вказав очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про його допит в якості потерпілої особи подано особою, якій не завдано жодної шкоди. Натомість ОСОБА_3 вказав, що він є заявником в межах кримінального провадження, бо відомості до ЄРДР були внесені за його заявою про вчинення кримінального правопорушення та тільки ця обставина є підставою для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Крім того, слідчий не провів слідчих дій, за результатами здійснення яких би дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Тому заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність та постанову слідчого.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28.10.2024 року, судову справу №203/6104/24, провадження №1-кс/0203/3702/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією 31.10.2024 року.

Ухвалою суду від 31.10.2024 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 04.11.2024 року надати суду матеріали кримінального провадження №0003417 від 17.10.2024 року.

У чергове судове засідання, призначене на 12.12.2024 року, з`явився заявник.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, ухвалу суду від 31.10.2024 року в частині надання матеріалів кримінального провадження №0003417 для огляду у судовому засідання не виконав.

Суд, заслухавши думку заявника, на підставі положень ст. ст. 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності слідчого за наявними у скарзі письмовими доказами.

Під час судового засідання заявник підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду так, як про це вказано вище.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні у Третьому слідчому відділі (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0003417 від 17.10.2024 року.

27.09.2024 року заявник склав та направив на адресу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, заяву про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України, в якій просив, зокрема: внести відомості до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення; допитати його в якості потерпілої особи у кримінальному провадженні.

17.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 зареєстрував відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003417, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження будь-яких належних та допустимих доказів, які б могли свідчити про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 було завдано моральну та матеріальну шкоду, слідчим не встановлено.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3, 5 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до положень пунктів 1, 5 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених обставин справи, дає суду підстави для висновку про те, що оскаржувану постанову слідчого не можна вважати вмотивованою. Оскільки, слідчий не бере до уваги твердження заявника, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення про те, що в порушення ухваленого судового рішення від 20.09.2024 року ані слідчий ОСОБА_5 , ані інший слідчий зі складу групи слідчих, не виконали судове рішення, не аналізує їх та не мотивує викладені ним підстави відмови у визнанні заявника потерпілим, яких би слідчий дійшов у ході проведення досудового розслідування.

Також в оскаржуваній постанові слідчий не аналізує вимоги заяви заявника та обставини кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням проведених ним слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій у кримінальному провадженні. Натомість слідчий посилається на положення ст. 55 КПК України та зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження ним не встановлено будь-яких очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано моральну та матеріальну шкоду.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчий не розглянув та не мотивував підстави відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його допит в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0003417.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги заявника та скасування оскаржуваної постанови як невмотивованої, зобов`язання слідчого розглянути клопотання про допит заявника в якості потерпілого.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17.10.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та щодо нерозгляду клопотання про допит в якості потерпілого, викладеного у заяві від 27.09.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0003417 від 17.10.2024 року, задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17.10.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003417 від 17.10.2024 року.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0003417 від 17.10.2024 року розглянути клопотання ОСОБА_3 про допит в якості потерпілого, викладеного у заяві від 27.09.2024 року, у кримінальному провадженні №0003417 від 17.10.2024 року, в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 17.12.2024 року о 17:40 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1