Справа № 201/110/25
Провадження 1-кс/201/55/2025
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001515 від 22.05.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001515 від 22.05.2024 року за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у місті Покровську Донецької області, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше серпня 2024 року, за допомогою месенджеру «Telegram» встановила зв`язок із невстановленим представником іноземної організації - спецслужб РФ, який використовує профіль месенджера телеграм з ідентифікаторами у месенджері «Telegram» ім`я « ОСОБА_6 » (рос.), нік-нейми ОСОБА_7 , та почала надавати останньому відомості військового характеру щодо місцезнаходження та переміщення підрозділів ЗС України.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, з метою надання інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного акаунту месенджера «Telegram», який зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під псевдонімом « ОСОБА_8 », в період з 30.08.2024 по 05.11.2024, здійснила поширення інформації про розташування особового складу та техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України на території міста Покровська Донецької області представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України - невстановленому представнику спеціальної служби іноземної організації Федеральної служби безпеки РФ, який використовує профіль месенджера телеграм з ідентифікаторами у месенджері «Telegram» ім`я « ОСОБА_6 » (рос.), нік-нейми ОСОБА_7 , шляхом надсилання текстових та графічних повідомлень.

04.01.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради або шпигунства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

04.01.2025 року в ході затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, виявлено, детально оглянуто та вилучено наступне: мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 1 з IMEI 1 НОМЕР_2 та з IMEI 2 НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка оператора мобільного зв`язку Vodafone із номером абонента НОМЕР_1 , який остання використовувала під час здійснення протиправної діяльності.

04.01.2025 року постановою слідчого вищевказані предмети та речі, визнано речовими доказами за кримінальним провадженням №0001515 від 22.05.2024 року.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на речі, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 1, з IMEI 1 НОМЕР_2 та з IMEI 2 НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка оператора мобільного зв`язку Vodafone із номером абонента НОМЕР_1 з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження зазначеного мобільного телефону та SIM-картки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, в матеріалах клопотання наявна заява ОСОБА_5 , в якій остання вказувала, що добровільно надає для огляду та вилучення свій мобільний телефон, клопотання про арешт якого просила розглянути без її присутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001515 від 22.05.2024 року за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04.01.2025 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради або шпигунства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

04.01.2025 року в ході затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, виявлено, детально оглянуто та вилучено наступне: мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 1 з IMEI 1 НОМЕР_2 та з IMEI 2 НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка оператора мобільного зв`язку Vodafone із номером абонента НОМЕР_1 - який остання використовувала під час здійснення протиправної діяльності.

04.01.2025 року постановою слідчого вищевказані предмети та речі, визнано речовими доказами за кримінальним провадженням №0001515 від 22.05.2024 року.

Слідчий вказував, що беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 04.01.2025 року в ході досудового розслідування мобільний телефон необхідно накласти арешт.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти на належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 1, з IMEI 1 НОМЕР_2 та з IMEI 2 НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» із номером абонента НОМЕР_1 з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження зазначеного мобільного телефону та SIM-картки.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1