Справа № 305/1311/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/126/23, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.08.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глибокий Потік Тячівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, що має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 01 (один) місяць.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп. процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Речовий доказ: пружинно-поршневу пневматичну гвинтівку «TYTAN Model D2-4», калібру 4,5 мм, яка придатна для стрільби та яку упаковано до полімерного прозорого пакету і передано до кімнати зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області передано на потреби Збройних Сил України.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

13.06.2022 приблизно о 18 год ОСОБА_6 , перебуваючи в урочищі «Вишня Стримба», що у с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, під час словесної суперечки з ОСОБА_9 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись на відстані близько трьох метрів від ОСОБА_9 , взяв до рук пневматичну гвинтівку «TYTAN Model D2-4», калібру 4,5 мм та з ганку господарської споруди (колиби) здійснив один вистріл в останнього, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді наскрізного поранення лівого передпліччя з пошкодженням м`язів згиначів, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 74 від 21.06.2022, відповідно до п. 2.3.3 наказу № 6 МОЗ України, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку суду. Зазначає, що місцевий суд при призначенні обвинуваченому покарання врахував наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, однак не взяв до уваги те, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні та

вихованні двоє неповнолітніх дітей, для яких ОСОБА_6 наразі є єдиним годувальником, позаяк їх матір перебуває у Чеській Республіці, крім того,

-2-

обвинувачений ОСОБА_6 доглядає за господарством та худобою. Вказані факти підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження документами: актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.02.2023. Просить вирок змінити, та призначити ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Одночасно захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки судовий розгляд відбувся у спрощеному порядку без виклику учасників кримінального провадження, а копію вироку від 04.08.2022 стороні захисту вручено 17.01.2023.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника та потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка не заперечила щодо часткового задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів уважає, що строк на апеляційне оскарження захисником-адвокатом ОСОБА_7 з огляду на положення ст. 395 КПК України, не пропущений, а його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального проступку, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Крім того, ОСОБА_6 у присутності захисника погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У зв`язку з чим обвинувальний акт розглядався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, а тому вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо суворості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді арешту є занадто суворим, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

-3-

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів уважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище норм не дотримані у повній мірі, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України (в редакції Закону № 3342-IX від 23.08.2023) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, визнав вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, несудимий, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на спеціальних обліках у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Тому, беручи до уваги наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді арешту, не відповідає ступеню тяжкості кримінального проступку й особі обвинуваченого внаслідок суворості.

При цьому колегією суддів враховується і те, що відповідно до Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав чинності 28.03.2024, внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Згідно із положеннями зазначеного Закону, абзац другий частини другої статті 125 викладено в такій редакції: «карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк».

Таким чином, Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в тому числі до санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яка на даний час за вчинення даного правопорушення не передбачає такого виду покарання, як арешт.

-4-

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде достатнім покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, а також є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і у свою чергу сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли слугувати безумовною підставою для скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий розгляд, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у частині призначеного покарання підлягає до зміни, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 до часткового задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.08.2022 щодо ОСОБА_10 в частині призначення покарання змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В решті вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.08.2022 щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді