ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/140/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 грудня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Просив зобов`язати внести відомості за його заявами від 1 грудня 2024 року та 28 листопада 2024 року до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з тих підстав, що дії Запорізької обласної прокуратури, які полягають у скеруванні заяви ОСОБА_6 від 1 грудня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР у м. Мелітополі для розгляду заяви по суті, не суперечать положенням КПК України та з підстав того, що ОСОБА_6 не надав слідчому судді доказів його звернення до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 28 листопада 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що розгляд його скарги відбувався у його відсутність.

Просив зобов`язати внести відомості до ЄРДР за його заявою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що скерування його заяви до ДБР можливо лише після внесення відомостей до ЄРДР.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, як слідує із матеріалів провадження, 9 грудня 2024 року до Запорізької обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_6 про вчинення прокурором та слідчим злочину (а.с. 12).

Із листа Запорізької обласної прокуратури №31/2-2012-01 від 10 грудня 2024 року випливає, що звернення ОСОБА_6 направлено за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі, для розгляду та прийняття рішення в межах компетенції (а.с. 13).

Надаючи оцінку вказаним доводам в контексті висновків оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_6 не визначає наявності елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Колегія суддів зазначає, що дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, як вже зазначалось вище, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Так, в заяві ОСОБА_6 вказує про вчинення прокурором злочину, зокрема, надання ним розпоряджень слідчому про фальсифікацію кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, у зазначеній заяві ОСОБА_6 не вказано конкретних фактів та обставин, які б свідчили про вчинення вищевказаними особами злочинів.

Зазначення ОСОБА_6 в заяві про вчинення злочину прокурором, що висловлюється у наданні ним розпоряджень про фальсифікацію кримінального провадження носить абстрактний характер, оскільки не містять конкретизації саме дій, які можуть утворювати об`єктивний склад злочину.

На переконання апеляційного суду, заява ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які б дійсно могли б свідчити про ознаки злочину, що унеможливлює внесення до ЄРДР відомостей про конкретне кримінальне правопорушення.

Серед іншого, слід зазначити, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ст. 216 КПК України визначена підслідність органів досудового розслідування.

Так, як убачається із матеріалів провадження, листом Запорізької обласної прокуратури від 10 грудня 2024 року, звернення ОСОБА_6 було перенаправлено до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, для його розгляду, в межах повноважень.

Отже, уповноваженими особами Запорізької обласної прокуратури заява ОСОБА_6 про вчинення злочину не розглядалось на предмет наявності в ній підстав для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а направлено для розгляду до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, у відповідності до ст. 216 КПК України.

На переконання колегії суддів, скерування за належністю заяви про вчинення злочину для його розгляду в межах компетенції відповідного органу, в розумінні ст. 303 КПК України не є бездіяльністю посадових осіб Запорізької обласної прокуратури.

Щодо доводів ОСОБА_6 про розгляд його скарги слідчим суддею у його відсутність, то слід зазначити наступне.

Так, як встановлено апеляційним судом, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури та призначено її до розгляду на 17 грудня 2024 року в режимі відеоконференції.

У судове засідання до суду першої інстанції, призначене на 17 грудня 2024 року, заявник ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду його скарги був повідомлений належним чином через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», тобто у порядку ч. 3 ст. 135 КПК України.

Як убачається з наявного в матеріалах провадження акту, складеного 17 грудня 2024 року працівниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», ОСОБА_6 відмовився приймати участь у судовому засіданні 17 грудня 2024 року в режимі відеоконференції (а.с. 21).

Отже, колегія суддів вважає, що слідчим суддею були створені всі умови для реалізації ОСОБА_6 права на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останній будучи повідомлений про дату та час розгляду його скарги не з`явився, судом першої інстанції вірно було оцінено таку позицію ОСОБА_6 як його небажання особисто прийняти участь у розгляді скарги.

Вказана поведінка скаржника, на переконання колегії суддів, свідчила про його зловживання своїми процесуальними правами та перешкоджала розгляду скарги слідчим суддею в передбачені законом строки.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у внесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4