У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі власника майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/137/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 114-1 КК України про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на майно, яке вилучене 14.02.2025 в ході проведення обшуку, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» PSP 1470080 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з клопотання слідчого, з встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 12.07.2024 року внесені до ЄРДР за №0000105, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 368, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_5 .

14.02.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 було вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 14.02.2025 року який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 14.02.2025, під час проведення обшуку визнано речовим доказом .

Також встановлено, що постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21.02.2025 року в даному кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу для проведення якої залучено судових експертів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що за адресою: м. Ужгород, Слов`янська набережна, 25.

Під час розгляду зазначеного клопотання та доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що вказане майно мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо може стосуватись предмета розслідування кримінального провадження, та існує необхідність проведення його детального огляду, у тому числі із залученням спеціаліста та використанням спеціальної техніки, експертного дослідження на предмет відновлення видаленої інформації, що дозволить у подальшому скопіювати як наявні, так і ймовірно видалені файли.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання слідчого та наклав арешт на мобільний телефон, з яким погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів законність та обґрунтованість такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що слідчий суддя наклав арешт на майно, яке доказом у даному кримінальному провадженні бути не може, колегія суддів зауважує, що ті питання, чи є зазначене майно знаряддям вчинення злочину, та чи зберегло вони на собі сліди злочину, чи містять вони відомості, які можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, будуть вирішені та встановлені під час проведення відповідних слідчих дій, і метою такого заходу було саме збереження речових доказів для об`єктивного з`ясування зазначених обставин, що і було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність накладення арешту на майно та необхідність повернення його власнику, в апеляційній скарзі апелянтом не наведено, і обставин, за яких у задоволенні клопотання слідчого необхідно було б відмовити, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді