Справа №193/2035/23 Провадження № 1-кп/211/246/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №0000063 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Софіївка, Криворізького району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 року приблизно о 18:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у кімнаті кухні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпивали алкогольні напої.

Так, у ОСОБА_4 , підчас розлиття спиртних напоїв, виник конфлікт із співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, потерпіла ОСОБА_9 , намагаючись захистити ОСОБА_5 , зробила ОСОБА_4 зауваження.

Після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязливих відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення фізичного болю, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти потерпілої ОСОБА_9 , наніс останній два удари долонею правої руки по лівій щоці та один удар долонею правої руки по потилиці, чим умисно завдав удари, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, суду показав, що 19.12.2023 року прийшов в гості до своєї мами зі співмешканкою, випивали. Посварився зі своєю співмешканкою, мама втрутилась і він тричі її вдарив.В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступку, та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є ввчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався. Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт тривалістю 150 (сто п`ятдесят) годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Відповідно до ч.2 ст.349 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1