Справа № 212/8055/23
У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0001040 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В закритому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час, продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, або визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому захисник зазначив, що на його переконання, стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а продовжують існувати, не доведено фактів намагання впливу на потерпілу та свідків, а також зазначив про те, що обвинувачений на протязі тривалого часу утримується під вартою, що на його переконання зменшує заявлені стороною обвинувачення ризики.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою судді від 29 січня 2025 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 березня 2025 року включно.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що по зазначеному кримінальному провадженню, згідно встановленого порядку, досліджено письмові докази, допитано законного представника малолітньої потерпілої, свідків, але допит малолітньої потерпілої, допит інших свідків ще не розпочато. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню є малолітня особа, яка протягом тривалого часу була членом сім`ї обвинуваченого. А також враховуючи, що інкримінований обвинуваченому злочин має значну ступінь суспільної небезпеки, є насильницьким, направленим проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

За таких підстав, суд вважає, що на теперішній час, встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме, ризики визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від суду; незаконно впливати на малолітню потерпілу та малолітніх свідків.

Відповідно до п. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом повинно враховуватися, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, його особі, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

При цьому доводи захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого про можливість застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, або визначення розміру застави, суд визнає такими, що не відповідають встановленим по справі обставинам, характеру інкримінованого злочину та особі обвинуваченого. При цьому суд зазначає, що наведені захисником обставини, які характеризують особу обвинуваченого були відомі та були враховані, як слідчим суддею та і судом під час продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в ході судового розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що до теперішнього часу судом не була допитана малолітня потерпіла та інші свідки, в тому числі неповнолітні, саме у зв`язку з свідомою процесуальною поведінкою обвинуваченого, який неодноразово використовував своє право на заміну захисника, що призвело до затягування розгляду справи. Подане стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу не містить нових обставин, які б свідчили про зменшення встановлених ризиків.

З наведених вище обставин, суд у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

За таких підстав, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 331, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 травня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Повний текст ухвали буде оголошений 27 березня 2025 року о 17-00 годин.

Суддя ОСОБА_1