СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/680/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої кримінальне провадження № 0000157 від 30.05.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.ленінград, рф, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В період лютого-березня 2014 року, російська федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні, як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98- ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 рф як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24.02.2022, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Так, у громадянки України ОСОБА_3 , яка перебуває на тимчасово окупованій території м. Феодосія АР Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, проте не пізніше 28.07.2023, виник злочинний умисел спрямований на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим.

На момент окупації рф території АР Крим, громадянка України ОСОБА_3 працювала у виконавчому комітеті Феодосійської міської ради і, будучи проросійсько налаштованою особою та маючи негативне ставлення до діючої на той час влади України, за невстановлених обставин, діючи на шкоду інтересам України, погодилась на співпрацю з представниками держави окупанта рф і була призначена на посаду «начальник отдела планирования и анализа финансово-хозяйственной деятельности УЖКХ городского совета» у м. Феодосія, АР Крим.

Усвідомлюючи існуючий факт окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також активної підривної діяльності рф проти України, ОСОБА_3 , за її добровільної згоди та погодження представників держави окупанта рф 30.11.2017, перебуваючи за адресою: ТОТ м. Феодосія, АР Крим, вул. Земська, буд. 9, де представниками держави окупанта створено так звану «Контрольно-счетная палата муниципального образования городской округ Феодосия Республики Крым», була обрана на посаду «Председателя» зазначеного органу. Відповідно до «Положение о Контрольно-счетной палате муниципального образования городской округ Феодосия Республики Крым в новой редакции», затвердженого рішенням незаконно утвореної представниками рф Феодосійської міської ради № 340 від 30.09.2021, до повноважень «Председателя Контрольно-счетной палаты муниципального образования городской округ Феодосия Республики Крым» входить загальне керівництво діяльністю вказаного незаконного органу, затвердження регламентів, планів робот, річного звіту, стандартів зовнішнього муніципального фінансового контролю, результатів контрольних і експертно- аналітичних заходів, штатного розпису, посадових інструкцій працівників, здійснення представництва вказаного незаконного органу в державних органах рф, незаконно створених органах на ТОТ АР Крим та місцевого самоврядування.

Після повномасштабного військового вторгнення рф на територію України 24.02.2022, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що її дії завдають шкоди інтересам України, реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення колабораційної діяльності з метою підтримки окупаційної політики рф, за її добровільної згоди та погодження представників країни агресора рф, 28.07.2023 була переобрана на посаду «Председателя Контрольно-счетной палати муниципального образования городской округ Феодосия Республики Крым», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у вищевказаному незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Перебуваючи на вищевказаній посаді громадянка України ОСОБА_3 виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконно створеному окупаційною владою рф органі, діяльність якого завдає шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлює забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

На зазначеній посаді ОСОБА_3 свідомо продовжує свою колабораційну діяльність на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, а також державної безпеки України.

Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої, остання показань суду не надавала, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавала.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора) та суду, направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути судженою в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного захисника безплатно.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою вона не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від правосуддя держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює, як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними і дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом огляду речей та документів від 23.07.2024, відповідно до якого було оглянуто офіційний сайт з назвою «Чекко проверка контрагентов», де міститься інформація про ОСОБА_3 , як про «Председателя Контрольно-счетной палати муниципального образования городской округ Феодосия Республики Крым»;

- протоколом огляду від 23.07.2024, з диском до нього, відповідно до якого, оглянуто офіційний сайт політичної партії рф «единая россия», де відшукано сторінку кандидата по т.зв. «республіці Крим» з назвою « ОСОБА_6 Республика Крым Окружная изберательная комиссия одномандатного избирательного округа № 4 Выборы депутатов Феодосийского городского совета Республики Крым третьего созыва»;

- протоколом огляду від 03.04.2024, з диском та додатками до нього, відповідно до якого, оглянуто відкриті джерела в мережі Інтернет, а саме: сайти «Феодосийское местное отделение», «Феодосийский городской совет», де міститься інформація відносно ОСОБА_3 , як про члена політичної ради Феодосійського місцевого відділення партії «Єдина росія» та голову контрольно-рахункової палати муніципального утворення міського округу Феодосія ТОТ АР Крим;

- актом огляду від 24.01.2024, відповідно до якого оглянуто сайти «Феодосийское местное отделение», «Феодосия», де міститься інформація відносно ОСОБА_3 , як про члена політичної ради Феодосійського місцевого відділення партії «Єдина росія» та голову контрольно-рахункової палати муніципального утворення міського округу Феодосія ТОТ АР Крим;

- висновком експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/120-24/8961-ФП від 04.09.2024, відповідно до якого, зображення особи жіночої статі на відеозаписі «Videomessage 336999450.mp4», розміром 21395 Кб, яка називає себе, як «…..я, ОСОБА_6 , родилась 06 октября 1978 года, в городе Ленинграде…..», а також наявна на порівняльному фотозображенні з назвою файлу «Облікова картка ДМС України ОСОБА_3 », з розміром 109 Кб, на якому зображена громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать одній особі.

Окремої уваги з огляду на особливості даного кримінального провадження потребує правова оцінка громадянства ОСОБА_3 та фактів з цього приводу.

Громадянство України ОСОБА_3 підтверджено даними дослідженої судом копії облікової картки на ОСОБА_3 , відповідно до якої, остання отримала паспорт громадянина України, виданий Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий 02.09.2010.

Крім того, відповідно до відповіді на запит № 48-01/674 від 17.05.2024 Офісу Президента України, матеріали щодо припинення громадянства України ОСОБА_3 , згідно з поданою нею заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляді Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило.

Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Згідно з положеннями Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III, який визначає підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, законодавство у цій сфері ґрунтується на принципах: єдиного громадянства, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання (ст. 2). Громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України за клопотанням громадянина України та втрати громадянства України внаслідок добровільного набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави (ст. ст. 17, 18 та 19). При цьому, вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України, а не допускається, якщо особі в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Датою припинення громадянства України у всіх випадках є дата видання відповідного Указу Президента України (ст. ст. 18 та 19). Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України несе всі обов`язки громадянина України (ст. 20).

Таким чином, дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_3 по теперішній час залишається громадянкою України незалежно від місця її проживання.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.5 ст. 111-1 КК України вірна, оскільки вона будучи громадянкою України, добровільно зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функції у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч.5 ст.111-1 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків та конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, оскільки саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертизи № СЕ-19/120-24/8961-ФП від 04.09.2024, що становить 3029 гривень 12 копійок.

Керуючись ст.ст. 124, 368-371, 373- 376,ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України і призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моментуфактичного приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення експертизи, що становить 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1