1-кс/205/1415/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , за відсутності підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000293 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутністю підозрюваного, відносно,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

,

яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2024 року в провадження суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка оголошена у міжнародних розшук, за її відсутності. Також у клопотанні ставиться питання про розгляд питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не пізніше сорока восьми годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування у разі її затримання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2024 до чергової частини Покровського РУП ГУНП в Донецькій області найшло повідомлення про те, що близько 11:00 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , працівнику поліції ОСОБА_8 , були спричинені тілесні пошкодження у вигляді різаної рани правої кісті гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно о 10:40 вказані поліцейські прибули за вищевказаною адресою, в момент спілкування з заявником ОСОБА_9 почули крики людей на сусідній вулиці. Прибігши до будинку звідки лунали звуки, за адресою: АДРЕСА_1 працівники поліції побачили ОСОБА_5 одягнутої в сіру футболку та сині джинси, яка тримала в правій руці ніж, а в лівій пилу, та намагалась зрізати електричні дроти, агресивно поводила себе та погрожувала іншим жінкам, які теж знаходились на подвір`ї. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до вказаної ОСОБА_5 та пред`явили вимогу покласти ніж та пилу, на що ОСОБА_5 не реагувала, стала підходити до працівників поліції та розмахувати перед ними ножем та пилою 12.04.2024 приблизно о 10:50 при спробі ОСОБА_8 вибити у ОСОБА_11 ніж, остання бачачи та усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники поліції, які виконують службові обов`язки, діючи умисно нанесла удар ножем, який тримала в правій руці, по правій кисті дізнавача сектору дізнання Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої кисті руки. ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 12.04.2024 року.

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.05.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.05.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.06.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.06.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.06.2024 року;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, який здійснював виїзд на місце події 12.04.2024 року, та на якому зафіксований факто протиправних дій ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 07.06.2024 року.

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 07.06.2024 року;

- висновком судово-медичної експертизи №130 від 21.06.2024 року.

27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно з інформацією бази даних МВС «АРКАН» ОСОБА_5 16.07.2024 перетнула державний кордон через польський кордон і покинула територію України.

13.08.2024 року у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_5 останню було оголошено у розшук. Крім того, 10.12.2024 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 на території України, останню оголошено у міжнародний розшук.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий у клопотанні зазначає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювана може вплинути на свідків, які мешкають по сусідству з матір`ю підозрюваної, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрювана розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для неї, при цьому, як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, імовірно здійснить спробу впливу на свідків за допомогою насильства для перешкоджання розслідуванню кримінального провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрювана, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як особа, що страждає на психічні розлади,оскільки ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у Дніпропетровській багатопрофільній клінічній лікарні з надання психіатричної допомоги, з 12 квітня 2024 року по 12 червня 2024 року, де ОСОБА_5 встановлено діагноз гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії, може умисно вчинити самокалічення, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрювана вчинила умисне заподіяння працівникові тілесних ушкоджень, в умовах особливого періоду, фактично нехтуючи встановленими суспільними нормами. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий у клопотанні наголошує, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрювана ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, її репутацію, вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 та інші обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання щодо неї запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що їй загрожує, безумовно свідчать про те, що виїзд ОСОБА_5 за межі України не тимчасовий і не обумовлений іншими обставинами, окрім уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, автори клопотання звертають увагу, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваної під вартою. Отже, на думку сторони обвинувачення, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття ОСОБА_5 під варту.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 пояснив, що в провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14 перебували клопотання по даному кримінальному провадженні про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу та про застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, ухвалою слідчого судді ОСОБА_14 від 03.10.2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Строк дії зазначеної ухвали визначений у шість місяців з дня її постановлення.

Разом з цим, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 залишила територію України, що підтверджується відомостями, наданими прикордонною службою, а саме, перетнула державний кордон України та Польщі, у зв`язку з чим постановою слідчого від 10.12.2024 року її було оголошено у міжнародний розшук.

Окрім того, прокурор та слідчий зазначили, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_14 від 26 грудня 2024 року клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду на підставі відповідної заяви слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши подане на розгляд клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора та слідчого, присутніх у судовому засіданні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Пори цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Разом з цим, у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Натомість, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі. Проте, у самому клопотанні не зазначено обставин, які б вказували що підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на свободі переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Також, додані до клопотання матеріали досудового розслідування не містять відомостей на підтвердження фактів переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування або перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому, факт перетину ОСОБА_5 16.07.2024 року державного кордону України через пропускний пункт Шегині не може бути взятий до уваги слідчим суддею і розцінений як прояв переховування від органу досудового розслідування, оскільки матеріали досудового розслідування не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 викликали до слідчого або прокурора для здійснення слідчих або процесуальних дій у кримінальному провадженню, або іншим чином повідомляли її про хід досудового розслідування тощо.

В цьому контексті слідчий суддя наголошує, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 17.06.2024 року і протягом періоду часу до 16.07.2024 року включно відносно неї не вчинялися жодні слідчі або процесуальні дії, остання не викликалася до слідчого або прокурора, не ініціювалося питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у клопотанні слідчим та прокурором не зазначені обов`язкові підстави для застосування такого запобіжного заходу для раніше несудимих осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України. З огляду на це, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно останньої.

Окрім того, слідчим суддею встановлено, що слідчим ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_15 раніше було подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 одночасно з клопотанням про застосування до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 03.10.2024 року клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 задоволено, строк дії ухвали визначено у шість місяців з дня постановлення ухвали. Проте, як вбачається з ухвали слідчого судді від 26.12.2024 року клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду на підставі відповідної заяви слідчого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 пояснили, що слідчий ОСОБА_6 подала заяву слідчому судді ОСОБА_14 про залишення без розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, саме у зв`язку зі зверненням до слідчого судді з іншим клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку з оголошенням її у міжнародний розшук. При цьому, прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 зазначили, що ухвали слідчого судді від 03.10.2024 року про надання дозволу за затримання з метою приводу ОСОБА_5 в порядку ст. 190 КПК України прокурором не відкликалася і продовжує свою дію та підлягає обов`язковому виконанню.

Разом з цим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 КПК України зобов`язує службову особу після затримання на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання, не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання звільнити затриману особу або доставити її до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Натомість, ініціювання слідчим ОСОБА_6 заяви перед слідчим суддею ОСОБА_14 про залишення без розгляду клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подано в порядку ст. 188 КПК України одночасно з клопотанням про надання дозволу на її затримання з метою приводу, унеможливлює виконання вимог ст. 191 КПК України та доставляння підозрюваної у разі її затримання до слідчого судді для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, діями органу досудового розслідування створена процесуальна колізія згідно якої перед слідчим суддею порушено клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд якого пропонується здійснити без участі підозрюваної згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України одночасно при наявності невиконаної та невідкликаної у встановленому ст. 190 КПК України порядку ухвали слідчого судді від 03.10.2024 року про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 110, 177, 178, 183, 184, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутністю підозрюваного, відносно, ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_16