Справа № 346/7447/23
Провадження № 1-кп/346/355/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023 року за № 0000301, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкиу та жительку АДРЕСА_1 , на утриманні нікого не має, зареєстрована як фізична особа-підприємець, раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) та заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

Зокрема, що стосується обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, в обвинувальному акті вказано наступне.

19.03.2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 333 «Про затвердження Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб» затверджено вказаний Порядок (далі в тексті - Порядок), яким визначено механізм компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, інформація про які є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до п. 16 даного Порядку компенсація особам, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, виплачується за рахунок коштів державного бюджету (зокрема, резервного фонду бюджету), коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, іноземних держав та міжнародних організацій у вигляді благодійної, гуманітарної та матеріальної допомоги, а також добровільних пожертвувань фізичних і юридичних осіб, благодійних організацій та громадських об`єднань, інших не заборонених законодавством джерел у безготівковій формі за зазначеними у заяві банківськими реквізитами за умови відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги.

01.12.2022 року обвинувачена, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння державними грошовими коштами, розпорядником яких являється Коломийська міська рада Івано-Франківської області, а саме компенсацією витрат за безкоштовне розміщення внутрішньо переміщених осіб, передбачених Порядком, відповідно до пункту 2 Порядку звернулася до вказаної міської ради із заявою особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, яка є власником житлового приміщення, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за листопад 2022 року.

Під час подачі вказаної заяви обвинувачена була попереджена працівником управління соціальної політики вказаної міської ради про те, що грошова компенсація не виплачується за осіб, які є внутрішньо переміщеними особами та які являються членами сім`ї власника житла, а також роз`яснено, що особа яка розмістила внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язана в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб, або зміни їх кількості подати повідомлення з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у такому приміщенні.

При цьому, під час заповнення вказаної заяви обвинувачена умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення п. 2 Порядку, яким передбачено, що грошова компенсація не виплачується за осіб, які є внутрішньо переміщеними особами та які являються членами сім`ї власника житла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється членамом її сім`ї, внесла відомості про безоплатне розміщення внутрішньо переміщеної особи, а саме ОСОБА_6 .

В подальшому, на підставі сформованого працівниками вказаної міської ради переліку осіб, що розмістили внутрішньо переміщених осіб та подали заяву про отримання компенсації витрат (за рахунок коштів міжнародних організацій, благодійних організацій та громадських об`єднань) Національним комітетом Червоного Хреста України, виплатили обвинуваченій грошову компенсацію за листопад 2022 року в розмірі 240 грн., якими остання заволоділа шляхом обману.

22.10.2024 року захисник обвинуваченої подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України з таких підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон № 3886-IX), яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема, викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з ч. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1п.169.1ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Враховуючи зазначене, а також те, що за вказаним епізодом кримінально-протиправної діяльності, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 190 КК України, обвинуваченій інкримінується вчинення зазначеного кримінального правопорушення та завдання неї шкоди на суму 240 гривень, такі дії не становлять склад вказаного кримінального проступку.

У зв`язку з цим захисник обвинуваченої просив закрити вказане кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання.

Обвинувачена надала згоду на закриття кримінального провадження на вказаній пісдтаві.

Прокурор проти закриття кримінального провадження в зазначеній частині не заперечила.

Суд, заслухавши вказаних учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальний актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що 03.11.2023 року обвинуваченій в межах кримінального провадження № 0000301, внесеного до ЄРДР 25.10.2023 року, повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, роз`яснено права підозрюваної, передбачені ст.42 КПК України, та, відповідно до вимог ст. 285 КПК України - право на звільнення від кримінальної відповідальності, роз`яснено суть підозри, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Судом також встановлено, що обвинуваченій інкримінується, вчинення 01.12.2022 року заволодіння чужим майном на суму 240 гривень шляхом обману (шахрайство), відповідальність за що була встановлена ч.1 ст. 190 КК України,

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 грудня 2022 року становив 2 684 гривні.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IХ та ст.5 КК України, на момент вчинення обвинуваченої вищевказаного кримінального проступку, що згідно з обвинувальним актом мали місце 01.12.2022 року, розмір вартості майна, яким особа заволоділа шляхом обману (шахрайство), з якого настає кримінальна відповідальність, зокрема, за ч.1 ст. 190 КК України, повинен становити мінімум 2 684 гривні. Однак, вартість майна, яка зазначена в обвинувальному акті та яким обвинувачена заволоділа шляхом обману, є меншою від зазначеної суми.

Беручи до уваги наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки даний закон має зворотну дію в часі, оскільки скасовує караність діяння, вчиненого до набрання чинності цим законом.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому дане кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України підлягає закриттю на зазначених вище підставах.

На підставі наведеного, ст. 58 Конституції України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись статтями 26, 284, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з часу проголошення цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2024 року о 16 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1