ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/511/25 Справа № 178/1867/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу представника потерпілого, адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю КАРАТ ПЛЮС на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000185 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7 представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який на праві власності належить СТОВ Карат Плюс.

В обґрунтування прийнятого судового рішення, слідчий суддя зазначив, що постановою слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.02.2025 вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженню, тому з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на вищевказане майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник просить поновити строк апеляційного оскарження, змінити мотивувальну частину ухвалу слідчого судді з наданням оцінки обставинам та ризикам відповідно до вимог ст. 170-173 КПК.

Зазначає, що повний текст ухвали був оголошений без участі представника, отже він не був обізнаний з мотивами прийнятого рішення, копію повного тексту ухвали отримав 14.02.2025 і 19.02.2025 подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить доводи, зміст яких полягає у тому, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не відповідає вимогам ст. 170-173 КПК, мотивувальна частина якої складається з шести абзаців та зводиться до цитування положень ч. 1 ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК. В оскарженій ухвалі відсутні висновки, яким ознакам речового доказу відповідає вказаний автомобіль та взагалі не обґрунтовано наявність правових підстав для накладення арешту.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні представники підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив відмовити в її задоволенні.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржена ухвала постановлена 12 лютого 2025 року, без повідомлення представника ОСОБА_6 , копію ухвали останній отримав 17.02.2025, про що в матеріалах справи є відповідна розписка та 19.02.2025 подав апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що строк апеляційного оскарження не пропущений, а відтак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження суд залишає без розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає їх частково обґрунтованими, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема підстави застосування арешту майна; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів навести докази для підтвердження встановлених судом обставин. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

Висновки у судовому рішенні повинні прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто не допускати неоднозначного тлумачення. Також важливо враховувати, що недостатньо лише цитувати законодавчі положення, а потім приймати рішення. Суддя повинен послідовно поєднувати закон з фактами у справі і наводити чіткі аргументи, яким чином було вирішено справу у конкретному випадку. Якщо цього не робити, це буде очевидним порушенням права на справедливий суд, яке гарантує стаття 6 Європейської конвенції з прав людини.

Вказаним вимогам процесуального закону оскаржена ухвала слідчого судді не відповідає в повній мірі та постановлена з грубим порушенням вимог щодо її обґрунтованості та вмотивованості.

Так, апеляційний суд вважає цілком обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 про те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не відповідає вимогам ст. 170-173 КПК, мотивувальна частина якої складається з шести абзаців та зводиться до цитування положень ч. 1 ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК.

В оскарженій ухвалі відсутні будь-які висновки щодо підстав накладення арешту на майно, його відповідності ознакам речового доказу та взагалі не обґрунтовано наявність правових підстав для накладення арешту.

Також апеляційний суд зауважує, що за змістом оскарженої ухвали, слідчий суддя наклав арешт на майно тільки з тієї підстави, що таке майно постановою слідчого СВ ВП №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.02.2025 року транспортний засіб марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який на праві власності належить СТОВ Карат Плюс визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Інших мотивів оскаржена ухвала слідчого судді не містить.

Таким чином, слідчий суддя фактично зазначив, що винесення постанови слідчим про визнання майна речовим доказом автоматично тягне застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про скасування ухвали слідчого судді, як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді... суд апеляційної інстанції має право: (1) залишити ухвалу без змін; (2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене, апеляційний суд не має повноважень змінити мотивувальну частину оскарженої ухвали, як про це ставить питання представник ОСОБА_6 , а тому в цій частині доводи та вимоги апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а тому не можуть бути задоволені.

Розглянувши матеріали за клопотанням слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 09.07.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 191 КК, апеляційним судом встановлено наступне.

Слідчим підрозділом ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 191 КК.

Відповідно до клопотання слідчого до ВП № 6 Кам`янського РУП з письмовою заявою звернувся директор СТОВ «Карат плюс» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій повідомив, що співзасновник СТОВ «Карат плюс» ОСОБА_11 використовує для власних потреб та не повертає СТОВ «Карат плюс» автомобіль марки LEXUS LX 450, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить СТОВ «Карат плюс», чим вчинив незаконне заволодіння транспортного засобу, вартість якого перевищує двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

По даному факту 09.07.2024 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000185 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК.

Крім цього, до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 24.06.2024 (справа № 202/7808/24, провадження № 1-кс/202/4249/2024) щодо зобов`язання уповноваженої особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Карат плюс» про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК.

10.07.2024 за вказаним фактом СУ ГУНП внесено відомості до ЄРДР № 0001087 за ч. 4 ст. 191 КК.

05.09.2024 прокурором Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , кримінальні провадження № 0000185, № 0001087 об`єднано в одне кримінальне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню надано єдиний № 0000185.

06.02.2025 року в м. Дніпро, по вул. Каруни, поруч з магазином «АТБ», працівниками патрульної поліції було зупинене авто марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_2 , який на підставі постанови слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП перебуває в розшуку по кримінальному провадженню № 0000185 від 09.07.2024.

В подальшому, вищезазначений автомобіль оглянуто та вилучено 06.02.2025 до території спеціального майданчику ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курсантська,

Автомобіль марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_2 , постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000185 від 09.07.2024 року.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є співзасновником СТОВ «КАРАТ ПЛЮС», користується автомобілем марки «LEXUS LX 450», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить СТОВ «КАРАТ ПЛЮС», на підставі договору позички (безоплатного користування) транспортного засобу № 09/19-1 від 09 вересня 2019 року, та акту прийому-передачі автомобілю від 09 вересня 2019 року, складеного між ним та минулим директором (на момент складання директором) СТОВ «КАРАТ ПЛЮС» ОСОБА_13 , виключно на правах співзасновника та обслуговує автомобіль за свої кошти.

Слідчим в межах даного кримінального провадження призначено почеркознавчу експертизу оригіналу договору № 09/19-1 позички (безоплатного користування) транспортного засобу від 09 вересня 2019 року, та оригіналу акту прийому-передачі автомобілю від 09 вересня 2019 року, які були вилучені за добровільною згодою у ОСОБА_11 . Згідно висновку експерта № СЕ-19/105-24/6263-ПЧ від 25.09.2024 встановлено, що підписи на договорі № 09/19-1 позички (безоплатного користування) транспортного засобу від 09 вересня 2019 року, та акті прийому-передачі автомобіля від 09 вересня 2019 року, виконані ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Водночас у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 183/7391/24 за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Карат Плюс" до ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме транспортного засобу марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_2 .

Станом на 07.02.2025 рішення суду щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не прийнято, триває судовий розгляд.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні No0000185, у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи, що автомобіль марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і в майбутньому матиме доказове значення для доведення вини причетних осіб до скоєння кримінального правопорушення, а застосування B такий спосіб арешту майна забезпечить збереження речового доказу та не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших людей, оскільки вказаний транспортний засіб не використовується в виробничому процесі (діяльності) СТОВ "Карат Плюс".

Крім того, транспортний засіб марки «LEXUS» моделі «LX450d», AE 1204 IH, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , не вибув із власності СТОВ "Карат Плюс", надання права на відчуження, розпорядження чи користування будь-якій із сторін кримінального кримінального провадження прямим ризиком приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, а тому є підставою для перешкодження проведенню всебічного, повного, досудового розслідування неупередженого кримінального провадження № 0000185.

До клопотання слідчого додані копії: витягу з ЄРДР, рапорту, протоколу огляду місця події від 06.02.2025, акту приймання-передачі затриманого транспортного засобу від 06.02.2025, постанови слідчого про оголошення в розшук транспортного засобу від 03.02.2025, постанови про визнання речовим доказом від 06.02.2025.

Перевіривши клопотання слідчого та додані до нього копії документів, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: (1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; (2) перелік і види майна, що належить арештувати; (3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; (4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як слідує до матеріалів провадження до клопотання слідчого не долучені документи, які б підтверджували право власності на вказаний автомобіль.

Також, досудове розслідування здійснюється за ч. 3 ст. 289 КК та ч. 4 ст. 191 КК.

Відповідальність за ч. 3 ст. 289 КК настає за незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до відомостей, зазначених стороною обвинувачення в клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 є співзасновником СТОВ «КАРАТ ПЛЮС», користується вказаним автомобілем, який належить СТОВ «КАРАТ ПЛЮС», на підставі договору позички (безоплатного користування) транспортного засобу № 09/19-1 від 09 вересня 2019 року, та акту прийому-передачі автомобілю від 09 вересня 2019 року, складеного між ним та минулим директором (на момент складання директором) СТОВ «КАРАТ ПЛЮС» ОСОБА_13 , виключно на правах співзасновника та обслуговує автомобіль за свої кошти.

Слідчим в межах даного кримінального провадження призначено почеркознавчу експертизу оригіналу договору № 09/19-1 позички (безоплатного користування) транспортного засобу від 09 вересня 2019 року, та оригіналу акту прийому-передачі автомобілю від 09 вересня 2019 року, які були вилучені за добровільною згодою у ОСОБА_11 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/105-24/6263-ПЧ від 25.09.2024 встановлено, що підписи на договорі № 09/19-1 позички (безоплатного користування) транспортного засобу від 09 вересня 2019 року, та акті прийому-передачі автомобіля від 09 вересня 2019 року, виконані ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 183/7391/24 за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАТ ПЛЮС» до ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме транспортного засобу марки «LEXUS» моделі «LX450d», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_2 .

Таким чином, слідчим наведені відомості про існування цивільно-правових відносин між вказаними учасниками та наявність цивільного спору про витребування такого майна, що ставить під сумнів незаконність заволодіння транспортним засобом та, відповідно, наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК.

У витягу з ЄРДР за ч. 4 ст. 191 КК викладені відомості про ухвалу слідчого судді, якою зобов`язано слідчого внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_6 , ймовірно за вказаними фактами.

Слідчий просить накласти арешт на майно з підстав, визначених в п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК з метою збереження речового доказу.

Також слідчий зазначає, що вказаний автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і в майбутньому матиме доказове значення для доведення вини причетних осіб до скоєння кримінального правопорушення.

Водночас слідчий зазначає, що вказаним автомобілем користується співзасновник СТОВ «КАРАТ ПЛЮС» - ОСОБА_11 , тому з наданих стороною обвинувачення обсягу інформації та доказів, не вбачається що є ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 та ч. 4 ст. 191 КК, з урахуванням наявності в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи за позовною заявою СТОВ «КАРАТ ПЛЮС» до ОСОБА_11 про витребування вказаного автомобіля майна з чужого незаконного володіння.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, згідно матеріалів, долучених до клопотання слідчого слідує, що є спір між засновниками СТОВ «КАРАТ ПЛЮС» власника автомобіля, про порядок його володіння, користування тощо.

В клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування, що майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або перетворене. Також, слідчим не наведено підстав, з яких арешт має бути застосований, шляхом заборони володіння та користування майном.

Вказані обставини слідчим суддею залишились без належної правової оцінки, що свідчить про неналежне дотримання вимог пунктів 1 та 3 ч. 2 ст. 173 КПК, згідно з якими при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна та, в даному випадку, відповідність вказаного транспортного засобу критеріям (ознакам) речового доказу кримінального правопорушення.

В силу ч. 3 ст. 172 КПК суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_6 та її часткове задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого, адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000185 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000185 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4