УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за фактом незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, вчиненого організованою групою осіб, що завдало матеріальних збитків в особливо великому розмірі.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області.

Вказане кримінальне провадження було розпочате за заявою представника правовласника ОСОБА_5 щодо неправомірних дій групи невстановлених осіб, які діючи на території Одеської області незаконно використовують знаки для товарів і послуг загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma» та інших фірм, шляхом виготовлення та реалізації контрафактної продукції, чим завдано шкоду в особливо великому розмірі.

В ході проведення досудового розслідування, співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України було отримано інформацію про групу осіб, яка незаконно використовує знаки для товарів і послуг загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma» та інших торгових знаків, шляхом реалізації контрафактної продукції.

Крім цього, в ході досудового розслідування було допитано, як свідка ОСОБА_6 , який надав свідчення про збут контрафактних текстильних виробів із використанням знаків для товарів загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma», які реалізуються як «репліка».

21.06.2024 року за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки, співробітниками УСР в Одеській області ДСР НП України було отримано текстильні вироби з логотипами, зовні схожими за своїми властивостями на логотипи бренду «Nike», власником яких є Nike Innovate C.V., а саме: - шорти Nike side Swosh 2 од., футболка Nike Center Logo чорного кольору 1 од., шкарпетки Nike 2 од.

Відповідно до висновку, складеного спеціалістом ОСОБА_7 , за результатом дослідження продукції з торговельними марками NIKE від 09.08.2024 року встановлено, що всі зразки дослідженої продукції з використанням торговельних марок, що перебувають у власності Nike Innovate C.V. є фальсифікованою продукцією.

У ході розслідування отримано відомості про те, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , який з метою забезпечення своєї протиправної діяльності, імовірно здійснював зберігання та продаж контрафактної продукції у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:2778).

Так, 29 серпня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:2778), в ході якого виявлено та вилучено одяг, бірки, ґудзики, етикетки паперові, мобільний телефон та швейні машинки, перелік яких зазначено у клопотанні.

Швейні машинки було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можливо набуте протиправним шляхом та може бути предметом кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У судовому засіданні -

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, просив його вимоги задовольнити. Зазначив, що обшук було проведено на законних підставах за адресою, яка зазначена в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, що підтверджується матеріалами, долученими ним до клопотання про арешт майна. Наголосив на тому, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та наразі є необхідність у його арешті.

Представник власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 долучив письмові заперечення проти задоволення клопотання, заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що проведення обшуку було незаконним, у зв`язку із тим, що він не був санкціонований, так як в ухвалі слідчого судді зазначено один населений пункт, а обшук було проведено в іншому, про що він зазначив у своєму письмовому запереченні. Перед початком обшуку, під відеозапис, представникам БЕБ та ДСР НПУ, які прибули для проведення обшуку було повідомлено про розбіжність в адресах (зазначеній в ухвалі слідчого судді та фактичній) із наданням на ознайомлення відповідних правовстановлюючих документів, однак, грубо порушуючи норми чинного законодавства представники БЕБ та ДСР НПУ почали лізти у вікна приміщення, відповідно до чого вказані дії мають ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України. Місцем проведення обшуку було приміщення, а тому прив`язка до кадастрового номеру в ухвалі слідчого судді не має значення в даному випадку. Кадастровий номер, який зазначений в ухвалі слідчого судді не існує, що підтверджується долученим ним письмовими документами. Мобільний телефон, який було вилучено під час обшуку не значився в ухвалі слідчого судді. Зазначив, що повністю заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги письмові заперечення представника власників майна з додатками, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за фактом незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, вчиненого організованою групою осіб, що завдало матеріальних збитків в особливо великому розмірі.

В ході проведення досудового розслідування, співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України було отримано інформацію про групу осіб, яка незаконно використовує знаки для товарів і послуг загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma» та інших торгових знаків, шляхом реалізації контрафактної продукції.

Також, було отримано відомості про те, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 .

Так, з метою забезпечення своєї імовірної протиправної діяльності, останній, можливо здійснював зберігання та продаж контрафактної продукції у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:2778).

Так, 29 серпня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:2778), в ході якого виявлено та вилучено:

-кофти спортивні (Jordan) -25 шт.;

-кофти спортивні (Stone island) -24 шт.;

-штани спортивні (Nike) -40 шт.;

-штани спортивні (Jordan) 49 шт.;

-бірки (Stone island) -119 шт.;

-бірки (Stone island) пришивні 1379 шт.;

-бірки (Jordan) пришивні -520 шт.;

-ґудзики (Stone island) -334 шт.;

-етикетки паперові (Jordan) 1250 шт.;

-етикетки паперові (Nike) -125 шт.;

-мобільний телефон «Samsung galaxy A20» S/n: НОМЕР_1 із СІМ картою з абонентським номером НОМЕР_2 ;

-швейну машинку golden Wheel CS 2614-M03 1 шт.;

-швейну машинку siruba F007H 1 шт.;

-швейну машинку golden Wheel CS 5100 -1 шт.;

-швейну машинку etype BML-373 - 1 шт.;

-швейну машинку type special S-A 10/781 1 шт.;

-швейні машинки shunfa SF747F-514M2 2 шт.;

-швейні машинки Typical type GN 7 94 7шт.;

-швейні машинки Typical type GC6150 -12 шт.;

-швейні машинки Typical type GK32500-1356 2 шт.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурором своєчасно було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, проте за результатом розгляду такого клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години.

Після чого, прокурор, усунувши недоліки клопотання, своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчий суддя відхиляє заперечення представника власників майна про те, що обшук було проведено не санкціоновано, без ухвали слідчого судді, адже, як вбачається з матеріалів клопотання, обшук, під час якого було вилучено майно, яке наразі просить арештувати прокурор, було проведено за адресою, яка зазначена в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку.

Всупереч запереченням представника власників майна, слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Так, вилучені під час обшуку: одяг, бірки, ґудзики та етикетки можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим потребують збереження для підтвердження/спростування обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

Також, вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, в тому числі економічних у сфері інтелектуальної власності, оскільки імовірно містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Вилучений під час обшуку мобільний телефон є носієм інформації та може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, інформацію на предмет спілкування осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим потребує експертного дослідження, а тому відповідає критеріям речових доказів.

Швейні машинки імовірно використовувалися для пошиття контрафактної продукції із неправомірним використанням знаків для товарів, відповідно до чого імовірно є засобами для вчинення кримінального правопорушення, а тому також відповідають критеріям речових доказів та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано детективом речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови, потребує додаткового дослідження та огляду з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та осіб, які можуть бути причетними до його вчинення.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 29.08.2024 року у ході проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:2778), а саме на:

-кофти спортивні (Jordan) -25 шт.;

-кофти спортивні (Stone island) -24 шт.;

-штани спортивні (Nike) -40 шт.;

-штани спортивні (Jordan) 49 шт.;

-бірки (Stone island) -119 шт.;

-бірки (Stone island) пришивні 1379 шт.;

-бірки (Jordan) пришивні -520 шт.;

-ґудзики (Stone island) -334 шт.;

-етикетки паперові (Jordan) 1250 шт.;

-етикетки паперові (Nike) -125 шт.;

-мобільний телефон «Samsung galaxy A20» S/n: НОМЕР_1 із СІМ картою з абонентським номером НОМЕР_2 ;

-швейну машинку golden Wheel CS 2614-M03 1 шт.;

-швейну машинку siruba F007H 1 шт.;

-швейну машинку golden Wheel CS 5100 -1 шт.;

-швейну машинку etype BML-373 - 1 шт.;

-швейну машинку type special S-A 10/781 1 шт.;

-швейні машинки shunfa SF747F-514M2 2 шт.;

-швейні машинки Typical type GN 7 94 7шт.;

-швейні машинки Typical type GC6150 -12 шт.;

-швейні машинки Typical type GK32500-1356 2 шт.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1