Справа № 473/6640/24
Номер провадження 1-в/473/466/2024
У Х В А Л А

іменем України

"27" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вознесенська заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимий 29.06.2023 р. Київським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Засудженого 19.03.2024 р. Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.71, ч.4 ст. 71, п.п.а п.1 ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді 5 років 1місяцю позбавлення волі.

про перегляд покарання за вчинення правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р.

в с т а н о в и в :

До суду звернувся з клопотанням засуджений ОСОБА_4 про перегляд покарання за вчинення правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р.

В судове засідання представник Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Засуджений підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, при цьому вказав, що за епізодом крадіжки за вироком Київського районного суду м.Одеси від 29.06.2023 р. сума крадіжки складає 3248 грн., що перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2684,00 грн. Крім того, зазначив що епізод за ч. 1 ст. 309 КК України взагалі не підлягає декриміналізації.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2023 р. ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку, вартість викраденого майна становить 3248 гривень.

Крім того вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 р. ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71, ч.4 ст. 71, п.п.а п.1 ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді 5 років 1місяця позбавлення волі.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2023 році) ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений вироком Київського районного суду м. Одеса від 29.06.2023 р., розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684,00 грн.

Водночас, як зазначалось вище, вартість викраденого майна, що встановлена вироком Київського районного суду м. Одеса від 29.06.2023 р. ОСОБА_4 за вчинення 10.06.2021р. крадіжки на суму 3248 грн., що більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 - 2684,00 грн

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст.5 КК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд покарання за вчинення правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р.- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1