справа № 165/4341/23
провадження №1-кп/165/250/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0001152 від 20.11.2023 стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні прокурор підтримав подане до суду 09.12.2024 клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, дія якого закінчується 21.12.2024.

Оскільки, на думку сторони обвинувачення, обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є обгрунтованою, ризики, які були враховані слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зокрема, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,на даний час не зменшились і продовжують інсувати, просить задоволити клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 03.10.2023.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказує, що обвинувачений працездатний, але ніде офіційно не працевлаштований, тяжкими захворюваннями не хворіє, неодружений, утриманців та міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання немає, обвинувачується у вчиненні трьох тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відтак, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, а наявні зв`язки з кримінальним середовищем можуть у цьому допомогти.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, ОСОБА_4 буде мати можливість незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, у тому числі до яких застосовано заходи забезпечення безпеки, оскільки йому відкрито матеріали досудового розслідування і він може здогадуватись про їхні дійсні анкетні дані, а такодж в подальшому безпосередньо чи опосередковано через інших осіб перешкоджати їхньому прибуттю до суду з метою давання повних та достовірних показань.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор зазначає, що ОСОБА_4 працездатний, але ніде офіційно не працевлаштований, визначивши для себе як джерело доходів вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, які мають високий рівень суспільної небезпеки, оскільки зумовлені тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а також для здоров`я населення, у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні трьох тяжких корисливих злочинів, пов`язаних з незаконним збутом психотропних речовин. Здобуті в ході проведення стосовно обвинуваченого НСРД відомості свідчать про вчинення ним вищевказаних протиправних дій на постійній основі. Відтак, ОСОБА_4 в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, з високою вірогідністю може продовжити свою злочинну діяльність з метою незаконного збагачення, запобігти чому можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у видіцілодобового арешту.

ОСОБА_4 у повній мірі усвідомлює кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення даних кримінальних правопорушень, у тому числі вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 15.11.2016 його засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від його відбування з іспитовим строком 1 рік, а також вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11.06.2019 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від його відбування з іспитовим строком 2 роки. Таким чином, призначені судами покарання з прийняттям рішення про звільнення від їх відбування з випробуванням не мали позитивного впливу на поведінку ОСОБА_4 та не досягнули їх мети, визначеної ст. 50 КК України, яка полягає у виправленні засудженого та запобіганні вчиненню ним та іншими особами кримінальних правопорушень, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання строком на два місяці, з покладенням на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 03.10.2023.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши думку учасників розгляду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків, які не допитані судом, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також те, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 на даній стадії судового провадження, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 176-178, 181, 194, 196-197, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, до 10 лютого 2025 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 10 лютого 2025 року.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченогоОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

- цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для поїздок за кордон.

Визначити термін дії обов`язків покладених судом до 10 лютого 2025 року .

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 передати для виконання до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Згідно з ст.181 ч.4 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий підпис ОСОБА_5