Справа № 467/1883/24
Провадження № 1-в/467/9/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кулевча Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачен их ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна;

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 13.11.2023 року відбуває покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, раніше був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 06.04.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1200,00 грн., та 17.04.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1231,01 грн., що в обох випадках не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначений вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечував просив його задовольнити.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати подання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , засуджений:

вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточне покарання ОСОБА_4 визначене шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, більш суворим, призначеним цим вироком, у виді 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року шляхом часткового складання покарань, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків покарання у вигляді 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за ч. 2 ст. 289 КК України за цим вироком суду, більш суворим покаранням за цим вироком суду за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2020 року був встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 11.01.2020 року, вартість викраденого майна становила 7500 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2020 року. Отже, вчинене ОСОБА_4 діяння як на час ухвалення вироку, так і на час розгляду подання є кримінальним правопорушенням.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2270,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року, кримінальні правопорушення, правова кваліфікація яких відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_4 06.04.2021 року, вартість викраденого майна становила 1200 грн., та 17.04.2021 року, вартість викраденого майна становила 1231,01 грн., що в обох випадках є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року.

Таким чином, станом на день розгляду подання вчинені ОСОБА_4 06.04.2021 та 17.04.2021 року правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 19.06.2022 року, вартість викраденого майна становила 3400 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2022 року. Отже, вчинене ОСОБА_4 діяння як на час ухвалення вироку, так і на час розгляду подання є кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Остаточне покарання, яке належить відбувати ОСОБА_4 , суд визначає з урахуванням положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України, за сукупністю вироків та за сукупністю злочинів, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року, вчинене ним до ухвалення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України після.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити.

ОСОБА_4 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити від покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України, приєднати не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за сукупністю вироків за ч. 4 ст. 185 КК України та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1