КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/221/25
Провадження №1-кс/505/397/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення № 1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 13.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

Відповідно до клопотання слідчого, 13.01.2025 року до чергової частини відділення № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі спецлінії 102, за зверненням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те що з літньої кухні та підсобного приміщення його домоволодіння невстановлена особа таємно викрала майно.

13.01.2025 відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.01.2025 в ході проведення огляду місця, а саме узбіччя дороги, що розташоване в с. Обжиле по вул. Квіткова Балтської територіальної громади Подільського району Одеської області біля житлового будинку АДРЕСА_2 , де також була присутня громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 у присутності двох понятих добровільно видала працівникам поліції майно: два мішки насіння кукурудзи марки «CORN» сорту Арлен, вагою 20 кілограмів кожен, емальовану каструлю зеленого кольору без маркування ємністю 40 літрів, металеву бочку без маркування, ємністю 200 літрів. ОСОБА_6 пояснила, що вищевказане майно вона викрала території домоволодіння громадянина ОСОБА_5 .

Зазначене майно вилучено під час огляду місця від 15.01.2025.

Зазначені предмети відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказами, оскільки вони є об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на вказане, слідчий просить суд:

- накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном та використовувати його;

- речовий доказ, а саме: два мішки насіння кукурудзи марки «CORN» сорту Арлен, вагою 20 кілограмів кожен, емальовану каструлю зеленого кольору, ємкістю 40 літрів, металеву бочку ємкістю 200 літрів, помістити до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Поштова 23, м. Балта, Подільського району, Одеської області.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Від власника майна ОСОБА_5 , слідчого відідлення № 1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 до матеріалів поданого клопотання долучено заяви в якій зазначили, що клопотання підтримують в повному обсязі та просять розгляд клопотання проводити без їх участі.

Таким чином, учасники судового розгляду клопотання про накладення арешту на майно в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими відділення № 1 слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № 0000031 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого відділення № 1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 15.01.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У вказаній постанові слідча не визначила місце зберігання речових доказів.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 15.01.2025 проведено огляд місця події, за наслідками якого виявлено та вилучено зазначені у клопотанні майно: два мішки насіння кукурудзи марки «CORN» сорту Арлен, вагою 20 кілограмів кожен, емальовану каструлю зеленого кольору без маркування ємністю 40 літрів, металеву бочку без маркування, ємністю 200 літрів. ОСОБА_6 пояснила, що вищевказане майно вона викрала території домоволодіння громадянина ОСОБА_5 .

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Окрім того, слідчий у клопотанні просить постановити рішення про визначення місця зберігання речових доказів камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Зважаючи на вказане, слідчий суддя приходить до переконання, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки відповідно обов`язок зберігання речових доказів у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні лежить саме на стороні кримінального провадження, якій надано речовий доказ. Рішення ж щодо порядку та умов зберігання вилученого майна, має бути прийнято у цьому кримінальному провадженні, саме стороною обвинувачення з врахуванням норм, визначених Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, зокрема пункт 5, відповідно до якого забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування, на необхідності у разі потреби вжити невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Отже, у задоволенні клопотання слідчого в частині визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів слід відмовити.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено ( абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, обшук проведено 15.01.2025.

16.01.2024 клопотання слідчого поштою надійшло до суду, дата відправки 15.01.2025.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, задовольнити частково.

У кримінальному провадженні відомості про яке внесені ЄРДР за № 0000031 від 13.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення накласти арешт на:

- два мішки насіння кукурудзи марки «CORN» сорту Арлен, вагою 20 кілограмів кожен;

- емальовану каструлю зеленого кольору без маркування ємністю 40 літрів;

- металеву бочку без маркування, ємністю 200 літрів.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_7