У Х В А Л А

17 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

у режимі відеоконференції з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»:

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2008 року, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2009 року, за ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на 4 (чотири) роки, від відбування якого звільнений 24 грудня 2009 року, згідно з Указом Президента України «Про помилування» від 21 грудня 2009 року;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2011 року, за ч. 3 ст. 187 КК України, до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, від відбування якого звільнений 09 грудня 2016 року, із застосуванням ст. 81 КК України, умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 1 (один) рік 9 (дев`ять) днів;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, від відбування якого звільнений 16 лютого 2022 року, із застосуванням ст. 81 КК України, умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 8 (вісім) місяців,

У С Т А Н О В И В :

засуджений ОСОБА_5 своє клопотання мотивував тим, що за час відбування покарання він працював на виробництві та має два заохочення.

У судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання.

Зазначав, що працює на підприємстві, просто зараз там простій, порушень порядку не допускає, а тому заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 підтримав рішення комісії установи, про відмову в умовно-достроковому звільненні.

Прокурор ОСОБА_3 не бачив підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 оскільки той своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані учасниками докази, дійшов висновку, що підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд установив, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року.

Згідно з цим вироком:

- ОСОБА_5 призначене покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- на підставі ст. 71, 72, 81 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та остаточно призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- строк покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Отже, кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_5 вчинив у період умовно-дострокового звільнення.

Станом на 17 грудня 2024 року строк відбутого покарання становить 8 (вісім) місяців 6 (шість) днів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Отже, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, з якою пов`язується можливість його умовно-дострокового звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, до засудженого ОСОБА_6 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо буде установлено, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, визначаючи ступінь виправлення засудженого, суд вивчає дані, що характеризують засудженого, а саме чи дотримувався він режиму установи виконання покарання, чи брав участь в суспільно корисній праці, соціально-виховній роботі, а також аналізує вцілому його поведінку та ставлення до праці, наявність позитивних змін, які відбуваються особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

До того ж, суд має врахувати, чи брав засуджений участь у виховних заходах, які проводяться в колонії (ч. 2 ст. 123 КВК України), чи здобував загальну і професійно-технічну освіту (ч. 4 ст. 126 КВК України), чи брав участь у самодіяльних організаціях та чи займався соціально активною діяльністю (ч. 2 ст. 127 КВК України).

У цьому контексті, судом з`ясовано, що згідно з характеристикою від 11 грудня 2024 року, засуджений ОСОБА_5 має 2 (два) заохочення, за виконання покладених обов`язків, вимог безпеки праці та дотримання правил трудового розпорядку.

Засуджений ОСОБА_5 стягнень не має.

За час відбування покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Засуджений ОСОБА_5 на виробництві не працевлаштований; до праці ставиться байдуже; дотримується правомірних відносин з персоналом, з метою поблажливого ставлення до нього.

Засуджений ОСОБА_5 має охайний зовнішній вигляд; до майна установи намагається ставитися дбайливо; виконує передбачені законом вимоги персоналу, однак потребує контролю за його поведінкою; бере участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, хоча ініціативи не проявляє; не бере участі в роботі самодіяльних організацій, програмах диференційованого впливу, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими, вину у скоєному злочині визнав.

Засуджений ОСОБА_5 не готовий змінювати своє життя, хоча і порушень не допускає його поведінку слід тримати під контролем, не в повній мірі хоче усвідомлювати, що саме необхідно змінювати та не має конкретних та реальних планів на майбутнє.

Ризик повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 набрав 51 (п`ятдесят один) бал, тобто вважається таким, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до витягу з протоколу № 46 від 06 листопада 2024 року, комісія Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відмовила ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні, оскільки той не став на шлях виправлення.

З довідки № 311 про прибутки на місцях від 11 грудня 2024 року, ОСОБА_5 отримував заробітну плату з березня 2024 року до жовтня 2024 року.

З аналізу вказаних доказів, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання працював періодично, до праці ставиться байдуже, у зв`язку з чим, він не є особою, яка своїм ставленням до праці доводить позитивні зміни, які відбуваються в його особистості.

Своєю чергою, суд вважає, що надана характеристика на ОСОБА_5 не дає підстав стверджувати, що останній став на шлях виправлення, у зв`язку з чим заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Суд оцінюючи дані, які зазначені в характеристиці засудженого ОСОБА_5 , дійшов висновку, що зараз немає підстав стверджувати, що він готовий до самокерованої та правослухняної поведінки.

Судом установлено, що засуджений ОСОБА_5 не зацікавлений в змінах, характеризується посередньо, участі в самодіяльних організацій, виправних заходах не брав.

Отже, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не усвідомив необхідність зміни свого життя, не до кінця зробив висновки зі своїх злочинів.

Як свідчить висновок щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 вважається таким, що не став на шлях виправлення.

Суд вважає, що для умовно-дострокового звільнення поведінка засудженого має бути зразковою в усіх аспектах, без впевненості в тому, що засуджений може дотримуватися самокерованої правослухняної поведінки неможливо стверджувати про його виправлення.

Отже, на підставі викладеного, оскільки суду не доведено, що засуджений ОСОБА_5 довів, що став на шлях виправлення, суд відмовляє в його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81, 392-395, 532 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року засудженого ОСОБА_5 ..

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7