Провадження №1-кп/761/1744/2025
В И Р О К

іменем України

08 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000241, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, громадянин України ОСОБА_8 у період з квітня 2014 року по травень 2015 року, усвідомлюючи, що між Російською Федерацією та Україною з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт, умисно діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перейшов на бік ворога, вступив в м. Донецьк до одного з підрозділів терористичної організації «ДНР», а саме не передбаченого законами України воєнізованого формування «Міністерства державної безпеки», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії, дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації та зобов`язався виконувати визначені йому у ній функції.

В зазначений період часу ОСОБА_8 призначено на посаду «старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення слідчого відділу Міністерства державної безпеки Донецької Народної Республіки терористичної організації «ДНР» та доручено проведення так званого «досудового розслідування», у тому числі щодо жителів тимчасово окупованої частини Донецької області, які мають проукраїнські погляди.

Вищевказаними діями, ОСОБА_8 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 111 КК України.

Між тим, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» функціонує на території України незаконно за підтримки РФ, у період з квітня 2014 року по травень 2015 року вступив у м. Донецьк до складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» так званого «Міністерства державної безпеки», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії та дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації, та не пізніше зазначеної дати був зарахований на посаду «старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення слідчого відділу Міністерства державної безпеки Донецької Народної Республіки терористичної організації «ДНР».

Так, у період з лютого 2015 року по травень 2015 року ОСОБА_8 сприяв функціонуванню незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 61, шляхом проведення досудового розслідування відносно громадян України, які потрапляли у полон до учасників терористичної організації «ДНР», та діючи з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення і таким чином надавав вигляду законності обмеженню свободи цивільного населення, жорстоко поводився з вказаною категорією осіб при приведенні їх допитів, чинив психологічний тиск у формі принижень, погроз та образ.

26.11.2016 року ОСОБА_8 , діючи у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись у приміщенні за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 26, з мотивів виконання покладених на нього функцій, з метою отримання від потерпілого зізнання у вчиненні злочинів, які йому «інкримінувалися» учасниками «МДБ «ДНР», діючи в порушення вимог міжнародного гуманітарного права та Конституції України, порушуючи право потерпілого ОСОБА_6 на справедливий суд, провів допит останнього, під час якого запропонував йому визнати інкриміновані діяння, які він не вчиняв в обмін на закриття «кримінальної справи» стосовно його дружини ОСОБА_9 , яка 26 жовтня 2016 року була незаконно затримана співробітниками «МДБ «ДНР» та протиправно утримувалася в незаконних місцях несвободи за нібито співпрацю з державними органами України на шкоду «ДНР».

ОСОБА_6 , будучи під психологічним тиском ОСОБА_8 , не маючи вибору, приблизно 26.11.2016 року погодився на умови ОСОБА_8 про визнання вини в інкримінованих йому діяннях учасниками «МДБ «ДНР» та 06.06.2017 року ОСОБА_8 виніс постанову про закриття «кримінальної справи» стосовно ОСОБА_9 .

Вищезазначеними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто участь у терористичній організації.

Орім того, у період з лютого 2015 року до травня 2015 року ОСОБА_8 , діючи у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись у приміщенні так званого Міністерства державної безпеки Донецької Народної Республіки терористичної організації «ДНР», що за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 26, перебуваючи на посаді «старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення слідчого відділу Міністерства державної безпеки Донецької Народної Республіки терористичної організації «ДНР», вчинив жорстоке поводження з цивільною особою - громадянином України ОСОБА_7 , яке виразилось у застосуванні психологічного тиску, у формі принижень, образ, погроз про розстріл та примусовому розмінуванні міста Дебальцево Донецької області, а також нанесенні тілесних ушкоджень кулаком по голові та верхній частині тулуба.

26.11.2016 року ОСОБА_8 , діючи у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись у приміщенні за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 26, з мотивів виконання покладених на нього функцій, з метою отримання від потерпілого зізнання у вчиненні злочинів, які йому «інкримінувалися» учасниками «МДБ «ДНР», діючи в порушення вимог міжнародного гуманітарного права та Конституції України, порушуючи право потерпілого ОСОБА_6 на справедливий суд, провів допит останнього, під час якого запропонував йому визнати інкриміновані діяння, які він не вчиняв в обмін на закриття «кримінальної справи» стосовно його дружини ОСОБА_9 , яка 26 жовтня 2016 року була незаконно затримана співробітниками «МДБ «ДНР» та протиправно утримувалася в незаконних місцях несвободи за нібито співпрацю з державними органами України на шкоду «ДНР».

ОСОБА_6 , будучи під психологічним тиском ОСОБА_8 , не маючи вибору, приблизно 26.11.2016 року погодився на умови ОСОБА_8 про визнання вини в інкримінованих йому діяннях учасниками «МДБ «ДНР» та 06.06.2017 року ОСОБА_8 виніс постанову про закриття «кримінальної справи» стосовно ОСОБА_9 .

Окрім того, ОСОБА_8 привласнив грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2700 доларів США, що станом на 26.10.2016 згідно з даними Національного банку України складало 70 065 гривень, які були незаконно вилучені учасниками «МДБ «ДНР» під час проведення обшуку 26.10.2016 року у період часу з 18 год. по 21 год. 30 хв. за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 .

Вищевказаними діями, ОСОБА_8 вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 438 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України спеціальне судове провадження, тобто судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, зокрема передбачених ст. 365 КК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Здійснення спеціального судового провадження щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли вони вчинені особами, які переховуються від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_8 як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено наступне.

Так, постановою прокурора від 16.12.2021 року у кримінальному провадженні №0001656 від 09.08.2021 року виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 та інших за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України з присвоєнням унікального номера провадження №0000403. Далі, постановою прокурора від 24.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000403 виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України з присвоєнням унікального номера провадження №0000182. Досудове розслідування здійснювали слідчі Служби безпеки України.

Також, постановою прокурора від 13.02.2023 року у кримінальному провадженні №0001903 від 16.19.2021 року виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України з присвоєнням унікального номера провадження: №0000241, досудове розслідування здійснювалося слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України. Постановою прокурора від 13.02.2023 року подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000241 від 13.02.2023 року доручено слідчими Служби безпеки України.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 12.04.2023 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000241 від 13.02.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України та №0000182 від 22.02.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000241.

Під час досудового розслідування прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 викликався до прокурора на 30.11.2021 року для вручення повідомлення про підозру. З урахування того, що останній постійно перебуває та мешкає на тимчасово окупованій території Донецької області, повістка про виклик розміщена 26.11.2021 року на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, а також повістку опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 25.11.2021 року №227 (7095). Проте, ОСОБА_8 за викликом не з`явився про причини неявки не повідомив.

У подальшому, 06.12.2021 року складено письмові повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, а 10.12.2021 року їх було розміщено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора з опублікуванням повісток про його виклик, згідно із яких останній викликається до Офісу Генерального прокурора у статусі підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій на 14.12.2021 року - 16.12.2021 року. Повідомлення про підозру та повістку аналогічного змісту опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 10.12.2021 року №238 (7106).

Крім вищезазначеного, 24.06.2022 року складено повідомлення письмові повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а 24.06.2022 року розміщено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора з опублікуванням повісток про його виклик, згідно із яких останній викликається до Офісу Генерального прокурора у статусі підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій на 07.07.2022 року - 11.07.2022 року. Повідомлення про підозру та повістку аналогічного змісту опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 30.06.2022 року №142 (7263).

Разом з тим, з метою проведення слідчих та процесуальних дій за участі ОСОБА_8 прокурором Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000241 від 13.02.2023 року здійснено виклик останнього на 19-20 квітня 2023 року. З урахуванням того, що ОСОБА_8 постійно перебуває та мешкає на тимчасово окупованій території, виклик прокурора відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 15.04.2023 року №76 (7474), а також 17.04.2023 року опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора. Проте, ОСОБА_8 на виклик не з`явися, про причини неявки не повідомив.

Окрім того, у кримінальних провадженнях №0001656 від 09.08.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у розшук 24.12.2021 року, а у кримінальному провадженні №0001903 від 16.19.2021 року оголошений у розшук 12.07.2022 року, здійснення якого доручено співробітникам Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України.

Згідно повідомлення з Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 , відносно нього заведено оперативно-розшукову справу №42-555 категорії «Розшук» та проводяться відповідні оперативно-розшукові заходи.

Ухвалою слідчого судді Шевченкового районного суду м. Києва від 22.02.2022 року у кримінальному провадженні №0000403 від 16.12.2021 року стосовно ОСОБА_8 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Водночас у кримінальному провадженні №0000241 від 13.02.2023 року ОСОБА_8 прокурором у кримінальному провадженні 20.04.2023 року складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомлених підозр в об`єднаному кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 та ч. 1 ст. 438 КК України.

Вказане повідомлення вручено у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, а саме, 24.04.2023 року розміщено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, а також повідомлення аналогічного змісту опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 22.04.2023 року № 81 (7279).

ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, що підтверджено рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС ДЗІСД НП України від 12.07.2022 року, а тому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000241 від 13.02.2023 року стосовно ОСОБА_8 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Інформацію про надання судом дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_8 розміщено в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» - видання від 01.06.2023 року за №109 (7507) та 01.06.2023 року на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченкового районного суду м. Києва від 05.06.22023 року у кримінальному провадженні №0000241 від 13.02.2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, ОСОБА_8 повідомлено про завершення досудового розслідування за ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ст. 290 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації письмового повідомлення про завершення досудового розслідування та виклику останнього починаючи з 14.06.2023 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання обвинувального акту.

Зазначена інформація та виклик останнього розміщено в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» - видання від 10.06.2023 року за №116 (7514) та 09.06.2023 року на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС ДЗІСД НП України від 12.07.2022 року ОСОБА_8 постійно знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області.

Таким чином, існує достатньо даних, які у загальній сукупності вказують на те, що ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, є належним чином обізнаним про те, що він обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 України.

Згідно вимог Кримінального процесуального кодексу України копії процесуальних документів, що підлягали врученню підозрюваному, вручені захиснику.

За результатами досудового розслідування складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України.

З дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» неодноразово публікувалися повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_8 для проведення судових засідань у справі №761/22218/23.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 свідомо та умисно переховувався від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку спеціального судового провадження (in absentia) з обов`язковою участю захисника та повідомленням обвинуваченого про такий розгляд у спосіб, передбачений вимогами КПК України, шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційних сайтах прокуратури та Шевченківського районного суду міста Києва.

Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_8 про розпочате кримінальне провадження. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття, як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Крім того, дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника ОСОБА_5 на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18 квітня 2023 року №026-260003906, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві.

Захисник був присутній під час досудового розслідування та судового провадження, виявляв активну позицію стосовно захисту обвинуваченого, безпосередньо захисник ОСОБА_5 брала участь у дослідженні доказів та допиті потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що як стороною обвинувачення, так і судом були здійснені всі можливі заходи із забезпечення дотримання прав підозрюваного, обвинуваченого під час проведення досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Допит обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень не проводився, оскільки здійснювалось спеціальне судове провадження без участі обвинуваченого.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання про те, що був затриманий співробітниками МДБ ДНР 27 лютого 2015 року та доставлений до підвального приміщення Донецького телецентру, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61. В подальшому під час допиту познайомився із ОСОБА_8 , який займався його справою. Так, підполковник ОСОБА_8 , не приховуючи того, що раніше працював в поліції м. Донецьк та з квітня 2014 року перейшов на бік окупантів, під час знайомства представився старшим слідчим в особливо важливих справах 2 відділення слідчого відділу МДБ ДНР. Останній сприяв функціонуванню місця несвободи за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, де потерпілий утримувався. ОСОБА_8 проводив його допити як за вказаною адресою, так і в приміщенні МДБ ДНР, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26. Під час багаторазових допитів, ОСОБА_8 регулярно вчиняв психологічний тиск, погрожував розстрілом та примусовим розмінуванням міста Дебальцево Донецької області. Крім того, ОСОБА_8 систематично під час допитів наносив йому удари кулаком по голові та верхній частині тулуба. Так, зазначені дій відбувались з лютого 2015 року до травня 2015 року, після цього потерпілий ОСОБА_8 не бачив та з полону був звільнений 29.12.2019 року під час обміну полоненими.

Крім того, під час судового засідання допитаний потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання про те, що в жовтні 2016 року був затриманий на своєму робочому місці за підозрою в шпигунстві. 26 жовтня 2016 року за місцем його проживання, а саме АДРЕСА_2 , був проведений обшук, під час якого були вилучені грошові кошти, частина яких, а саме 2 700 доларів США, не була повернута. Надалі він перебував в місці неволі майже 30 діб та 24 листопада 2016 року був доставлений вперше на допит до слідчого ОСОБА_8 в приміщення МДБ ДНР за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26. Після очної ставки з дружиною ОСОБА_9 26 листопада 2016, яка також була під слідством та утримувалась в неволі, ОСОБА_8 йому запропонував визнати провину за нібито скоєнні злочини в обмін на свободу дружини. Перебуваючи під психологічним тиском, він був вимушений погодитись на запропоноване, підписав всі необхідні документи та дружину наступного дня звільнили, а в подальшому закрили відносно неї кримінальне провадження. Останній раз бачив ОСОБА_8 в липні 2017 року після передачі його справи до суду. Крім того, потерпілий дізнався зі слів самого ОСОБА_8 , що останній раніше працював в поліції м. Донецьк, а в 2014 році перейшов на бік ДНР.

Суд визнає показання потерпілих достовірними, належними та допустимими, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому КПК України, та повністю узгоджуються з дослідженим письмовим доказам.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що в 2014 році він погодився на пропозицію раніше знайомого ОСОБА_11 брати участь в українському штурмовому батальйоні "Макіївка", організатором та командиром якого являвся останній. Коли він приїхав до міста Макіївки в березні 2015 року, отримав на електронну адресу запрошення від ОСОБА_11 про зустріч в ОСОБА_12 . Приїхавши в зазначений час, ОСОБА_11 там не виявилось, однак приїхали шість осіб в формі, одягли йому мішок на голову та на автомобілі повезли в підвальне приміщення, що, як в подальшому стало відомо, знаходилось за адресою: АДРЕСА_3 . Так, свідок зазначив, що перебував в полоні з ОСОБА_13 в один проміжок часу. З ОСОБА_8 , який працював слідчим в МГБ ДНР з квітня 2014 по травень 2015 року, зустрічався на допитах, там з ним і познайомився. ОСОБА_8 був організатором центру та надавав оперативникам вказівки щодо проведення слідчих дії та побиття людей під час допитів. Свідок зазначив, що оперативники, застосовуючи до нього фізичну силу, схиляли скинути вину на ОСОБА_14 , який все одно буде розстріляний, та таким чином самому залишитись живим. Після звільнення з полону під час зустрічі з ОСОБА_15 , останній розповідав, що ОСОБА_8 застосовував відносно його фізичну силу, бив та погрожував розстрілом. Зазначені події відбувались з лютого по травень 2015 року в приміщенні МГБ ДНР.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала суду показання про те, що 26 жовтня 2016 була затримана у зв`язку з підозрою її чоловіка у шпигунстві. Під час проведення обшуку за місцем їх проживання, а саме: АДРЕСА_2 , було вилучено речі та грошові кошти, частина з яких, а саме 2 700 доларів США, повернуті не були. Після проведення слідчих дій її та чоловіка посадили в різні автомобілі та відвезли до приміщення МГБ ДНР, де проводився допит із застосуванням психологічного тиску та погроз. Надалі вона була поміщена до ІТТ, де провела майже місяць, а 26.11.2016 року була доставлена для проведення очної ставки з чоловіком, яка проводилась слідчим ОСОБА_8 . На наступний день після зазначеної слідчої дії, тобто 27.11.2016 року, її звільнили та в подальшому після неодноразових вимог повернули особисті речі, документи та видали довідку про перебування під вартою. 06.06.2017 року вона прибула за викликом до ОСОБА_8 , який вручив постанову про закриття кримінального провадження відносно неї.

Так, аналізуючи зміст показів зазначених свідків, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України. Крім того, свідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця вчинення кримінального правопорушення та осіб, що вчинили вказаний злочин.

Разом з тим, клопотань про допит свідків захисту до суду не надходило.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, крім показань потерпілих та допитаних свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до фабули витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000241, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року, встановлено, що працівники не передбаченого законом воєнізованого формування «МДБ ДНР» у порушення законів та звичаїв війни незаконно позбавляють волі цивільних осіб, утримують їх та полонених військовослужбовців ЗС України у захоплених ними з 2014 року будівлях, у тому числі за адресами: Донецька область, м. Донецьк, бульвар Шевченка 26 та вул. Світлого Шляху, а також в інших місцях. При цьому останніми за вказаними адресами до утримуваних осіб у порушення законів та звичаїв війни застосовуються фізичне та психологічне насильство, катування. Утримувані особи зазнають жорстокого поводження та залучаються до примусових робіт. (т. 3 ст. 1-4)

Згідно рапорту начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_16 , зареєстрованого 24.01.2022 року, за підтримки Російської Федерації на тимчасово окупованій території Донецької області з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію, a саме «Министерство государственной безопасности Донецкой Народной Республики», на яку покладені функції в сфері державної безпеки так званої «Донецкой народной Республики», у тому числі контррозвідувальна та розвідувальна діяльність, протидія тероризму та екстремізму, боротьба зі злочинністю, прикордонна діяльність та забезпечення інформаційної безпеки. Також встановлено, що до учасників вказаної злочинної організації, залучено близько 10 осіб, серед яких визначено ролі та функціональні обов`язки кожного. Вказаними особами відповідно до розподілених обов`язків вчиняються кримінальні правопорушення проти життя, здоров`я, волі, честі, гідності громадян та власності, а також інші тяжкі злочини та особливо тяжкі злочини на тимчасово окупованій території України. Вказане свідчить про наявність в діях зазначеної злочинної організації ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а саме: створення злочинної організації, керівництво такої організації або її структурними частинами. (т. 3 ст. 60)

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС Департаменту захисту інтересів суспільства і держави підполковника поліції ОСОБА_17 , встановлено, що за підтримки Російської Федерації на тимчасово окупованій території Донецької області з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію «Министерство государственной безопасности Донецкой Народной Республики», на яку покладені функції в сфері державної безпеки так званої «Донецкой народной Республики», у тому числі контррозвідувальна діяльність, розвідувальна діяльність, протидія тероризму та екстремізму, боротьба зі злочинністю, прикордонна діяльність та забезпечення інформаційної безпеки. Також встановлено, що учасники вказаної організації вчиняють кримінальні правопорушення проти життя, здоров`я, волі, честі, гідності громадян та власності, а також скоюють інші тяжкі злочини на тимчасово окупованій території України. Так, організаторами вказаної злочинної організації є ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані особи залучили до злочинної організації близько 10 осіб, серед яких було визначено ролі та функціональні обов`язки кожного, а також визначено схему та механізм злочинної діяльності, яка полягала у незаконному затриманні, позбавленні волі громадян, катуванні, вимаганні, заволодінні майном, тощо. (т. 3 ст. 62)

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС ДЗІСД НП України майора поліції ОСОБА_20 з додатками до нього, встановлено, що за підтримки РФ на тимчасово окупованій території Донецької області, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію «Министерство Государственной безопасности Донецкой народной республики», на яку покладено функцію в сфері державної безпеки т.з.в. «ДНР» у тому числі контррозвідувальну діяльність, розвідувальну діяльність, протидію екстремізму та тероризму. ряду злочинів членами озброєного формування т.з.в. «Донецької народної республіки». До складу зазначеної злочинної організації входить, зокрема, і ОСОБА_8 , зображений на фото №4. (т. 3 ст. 68-79)

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС ДЗІСД НП України майора поліції ОСОБА_20 з додатком до нього, встановлено, що учасники організації «Министерство государственной безопасности Донецкой Народной Республики» вчиняють кримінальні правопорушення проти життя, здоров`я, волі, честі, гідності громадян та власності, а також скоюють інші тяжкі злочини на тимчасово окупованій території України. В ході проведення аналізу допитів потерпілих, встановлені особи, причетні до скоєння зазначеного злочину, серед яких зображений ОСОБА_8 . (т. 3 ст. 94-96)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2022 року з довідкою до нього, потерпілий ОСОБА_6 в присутності слідчого ОСОБА_21 та понятих на фото №2 впізнав слідчого МГБ ДНР ОСОБА_8 за наступними ознаками: особа приблизно 40 років, середнього зросту, середньої тіло будови, опухлі губи, волосся коротке та темне. (т. 3 ст. 130-132)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2022 року з довідкою до нього, свідок ОСОБА_9 в присутності слідчого ОСОБА_22 та понятих на фото №2 впізнала слідчого МГБ ДНР ОСОБА_8 за наступними ознаками: особа приблизно 40 років, звичайної тіло будови, волосся темне, зачіска коротка. (т. 3 ст. 143-145)

Згідно копії довідки, виданої «следователем по особо важным делам Следственного отдела МГБ ДНР подполковника юстиции ОСОБА_23 гражданке ОСОБА_24 , 11.03.1971 года рождения о том, что в период с 17.00 часов 28.10.2016 года до 17.00 часов 27.11.2016 года, она была задержана Министерством госбезопасности ДНР в административном порядке и содержалась в условиях ИВС ДГУ МВД ДНР». (т. 3 ст. 148)

Згідно копії особової картки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він є громадянином України, має паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон громадянина України, має персоніфіковані дані ІПН (індетифікаційний код) громадянина України. (т. 3 ст. 150)

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС ДЗІСД НП України майора поліції ОСОБА_20 від 12.07.2022 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться та тимчасово окуповані території Донецької області. (т. 3 ст. 177)

Відповідно до протоколу огляду від 21.12.2022 року з додатком до нього, проведеного прокурором ОСОБА_25 , об`єктом огляду є публікації на офіційній інтернет сторінці (сайті) «Министерства Государственной безопасности ДНР», а саме розділ «Териториальные органы», чим підтверджено існування незаконно створеного органу з відповідною територіальною структурою. (т. 3 ст. 198-205)

Згідно листа МВС України від 09.01.2023 року №18/1/3-24340-21 надано інформацію про накази щодо проходження служби в МВС ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має стаж в органах внутрішніх справ з 01.08.1996 року. Остання посада, яку займав ОСОБА_8 - старший оперуповноважений сектору ВКР Донецького МУ УМВС України в Донецькій області. Звільнений із служби в органах внутрішніх справ згідно наказу від 21.02.2013 № 58о/с згідно п. 67 (за вироком суду) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29 липня 1991 р. № 114. Відомості позбавлення про спеціального звання відсутні. (т. 3 ст. 209-211)

Відповідно до листа Департаменту контррозвідки СБ України від 01.10.2021№2/2/5-9274кт, встановлено, що у травні 2014 року бойовики НЗФ «Оплот» захопили будівлю Донецького телецентру (м. Донецьк, вул. Куйбишева 61), де утримували цивільних осіб, проводили з ними незаконні допити та катування. За вказаною адресою перебував в полоні, зокрема, ОСОБА_7 . Серед осіб, які вчиняли незаконні дії, зазначений ОСОБА_8 «ст. слідчий в ОВС МДБ ДНР» - підполковник. (т. 4 ст. 5-11)

Згідно рапорту старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Донецькій області ДСР НПУ капітана поліції ОСОБА_26 від 06.09.2021 року, у квітні 2014 року невстановлені учасники терористичної організації «ДНР», діючі за попередньою змовою групою осіб здійснювали захоплення будівель Донецького телецентру, розташованого за адресою м. Донецьк вул. Куйбишева, 61, у яких організували незаконні місця несвободи зазначеної терористичної організації. Серед причетних осіб під №15 зазначений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 4 ст. 15-36)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2021 року з довідкою до нього, потерпілий ОСОБА_27 в присутності прокурора ОСОБА_28 та понятих на фото №2 впізнав слідчого МГБ ДНР ОСОБА_8 , який проводив допити та вів кримінальну справу, за наступними ознаками: характерною формою губ (качиною), широким носом, широким обличчям та за загальною сукупністю ознак. (т. 4 ст. 51-54)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2022 року з довідкою до нього, потерпілий ОСОБА_6 , в присутності прокурора ОСОБА_28 із застосуванням технічних засобів фіксації, на фото №2 впізнав ОСОБА_8 за наступними ознаками: зріст приблизно 170 см., вік 37-39 років станом на 2016 рік, обличчя овальне, нижня частина обличчя трішки ширша аніж верхня частина обличчя, волосся темного кольору, не дуже довге та не дуже коротке, зачіска на бік, незначний живіт (схожий на пивний) та з витягнутими губами на вигляд як підкачані. (т. 4 ст. 161-163)

Відповідно до протоколу огляду від 31.01.2022 року та скріншотів до нього, проведеного прокурором ОСОБА_29 за участю потерпілого ОСОБА_30 , встановлено місце розташування МГБ ДНР за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 26. Так, потерпілий зазначив, що саме в цій будівлі його неодноразово допитував слідчий МГБ «ДНР» ОСОБА_8 (т. 4 ст. 164-165)

Згідно протоколу огляду від 13.04.2023 року та додатком до нього, проведеного слідчим ОСОБА_31 , встановлена наявна інформація стосовно курсу валют МФУ станом на 26.10.2016 рік. (т. 4 ст. 192-194)

Відповідно до рапорту начальника відділу Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України полковника ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2014 року по теперішній час працює на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділення слідчого відділу «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки терористичної організації «ДНР». В його обов`язки входить проведення так званого «досудового розслідування», в тому числі щодо жителів тимчасово окупованої території частини Донецької області, які мають проукраїнські погляди. Вищевказана особа постійно перебуває на території так званої «ДНР». (т. 5 ст. 43)

Разом з тим, судом досліджено надані стороною обвинувачення процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, якими підтверджуються законність проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, їх відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства.

Тож, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, які є логічними та послідовними, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України,враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, судом при призначенні покарання обвинуваченому враховуються дані, що характеризують його особу у поєднанні із тяжкістю вчинених кримінальних правопорушеннях та конкретні фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 злочинів, поведінку обвинуваченого до, в момент та після вчинення правопорушень.

При цьому, враховуючи характер вчинених обвинуваченим дій, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи громадянином України, мав додержуватися Конституції та законів України, призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України явно не відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, та буде таким, що вважатиметься в очах стороннього, незацікавленого спостерігача занадто м`яким, тобто суперечитиме інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Застосування м`якого покарання вочевидь породжуватиме в особи, які вчиняють кримінальні правопорушення направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, що призведе до завдання дедалі більшої шкоди державі та суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання в межах санкцій статей у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_8 суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, відповідно до ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Так, постановою Верховної Ради України «Про спеціальні звання, формений одяг та знаки розрізнення в органах внутрішніх справ України» від 22.04.1993 року запровадженна єдина система звань, знаків розрізнення та вирішення інших питань проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Судом встановлено, що згідно з інформацією, викладеною у листі МВС України від 09.01.2023 року за № 18/1/3-24340-21, ОСОБА_8 проходив службу в МВС, остання посада - старший оперуповноважений сектору ВКР Донецького МУ УМВС України в Донецькій області. Звільнений із служби в органах внутрішніх справ згідно з наказом від 21.02.2013 №58 о/с згідно п. 67 постанови КМУ «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29 липня 1991 р. № 114.

Водночас відомості про позбавлення ОСОБА_8 спеціального звання, установленого для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, відстуні, а тому суд дійшов до висноку, що останнього не позбавлено спеціального звання.

Вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Відтак, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_8 спеціального звання, установленого для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, відповідно до ст. 54 КК України.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 необхідно обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Речові докази та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону №1689-VII від 07.10.2014), та призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, та призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання, установленого для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі рахувати з моменту затримання та приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297 КПК України та на офіційному вебсайті суду

Суддя ОСОБА_33