Справа № 202/2230/25
Провадження № 1-кс/202/1923/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська старшого слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 12.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, громадянина України, адвоката (свідоцтво про право займатися адвокатською діяльністю № 4879 від 31.07.2020), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру у розмірі 990 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 12.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України, керівництві його діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вчиненої з корисливих мотивів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2024 більш точний час органами досудового розслідування не встановлено, у приміщенні ТОВ «ЮК «ЛІГАЛ ЛТД», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 27 між вказаним товариством та ОСОБА_7 укладено договір про надання юридичних послуг № 03072401, під час укладання якого ОСОБА_7 познайомився із адвокатом України ОСОБА_4 .

У цей час, у адвоката ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництво його діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався,зокрема, останнього разу Законом України від 08.02.2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб. Тобто в період з 24.02.2022 по цей час на території України діє правовий режим воєнного стану.

В умовах воєнного стану у невстановлений час 10.02.2025 адвокат України ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництво його діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками,діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будівлі 27 по вул. Святослава Хороброго у м. Дніпрі, під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 , який є особою, виїзд за межі України якої на час воєнного стану, мобілізації обмежено, запевнив останнього про можливість перетину ним державного кордону України за сприяння адвоката України ОСОБА_4 , запропонував два варіанти досягнення злочинної мети.

У подальшому у невстановлений час26.02.2025, знаходячись в салоні транспортного засобу - автомобілю марки Lexus LX, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є адвокат України ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництво його діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, довів до відома ОСОБА_7 поетапний спосіб та схему отримання ОСОБА_7 можливості безперешкодного перетину державного кордону України, які виражалися у спеціальному виготовленні, складанні та видачі компетентними медичними фахівцями медичних документів на ім`я ОСОБА_7 із зазначенням захворювань, які обмежують його придатність до несення (проходження) військової служби за станом здоров`я, отриманні на підставі вказаних медичних документів постанови військово-лікарської експертизи «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», які є обов`язковими до виконання, наданні (пред`явленні) постанови військово-лікарської експертизи «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)», до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої ОСОБА_7 буде надано відстрочку у призові до несення (проходження) військової служби за станом здоров`я, видано відповідний офіційний документ, що є правовою підставою для безперешкодного перетину ОСОБА_7 державного кордону України. Вартість такої послуги з боку адвоката України ОСОБА_4 при організації становить 7 тис. доларів США.

Також у спеціальному виготовленні, складанні та видачі компетентними медичними фахівцями медичних документів на ім`я ОСОБА_7 із зазначенням захворювань, які унеможливлюють його придатність до несення (проходження) військової служби за станом здоров`я, отриманні на підставі вказаних медичних документів постанови військово-лікарської експертизи «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», які є обов`язковими до виконання, наданні (пред`явленні) постанови військово-лікарської експертизи «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої ОСОБА_7 буде знято (виключено) з військового обліку, видано відповідний офіційний документ, що є правовою підставою для безперешкодного перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

При цьому, як зазначив адвокат України ОСОБА_4 , обов`язковою умовою при наданні саме такої послуги є обов`язкове знаходження ОСОБА_7 упродовж 3 днів у медичному закладі.

Вартість такої послуги з боку адвоката України ОСОБА_4 оцінювалась у 25 тис. доларів США.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 , погодився на другий варіант оцінений адвокатом України ОСОБА_4 у 25 тис. доларів США.

У подальшому з 13:25 год. до 13:28 год. 07.03.2025 ОСОБА_7 знаходячись неподалік автозаправної станції мережі «ОККО» за адресою: м. Дніпро, Набережна перемоги 3М під час особистої зустрічі передав адвокату України ОСОБА_4 обумовлену частину грошових коштів - у сумі 10 тис. доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництві його діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками.

Таким чином, адвокат України ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав частину коштів у розмірі 10тис. доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

07.03.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

08.03.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозра відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 , із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме

ОСОБА_4 , причетний до скоєння вищевказаного злочину.

Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання

ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,4,5

ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1, 2, 11, 12 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Тож, враховуючи такі обставини, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, користуючись колом знайомих та маючи відповідний авторитет, може перетнути державний кордон України, чим вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які були вилучені в ході проведення слідчих дій та мають значення речових доказів, оскільки на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_4 викрито не в повній мірі, здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснити доступ до засобів комунікації, видалити фото, аудіо-записи, номери телефонів осіб, які мають відношення до вчинення злочину.

Ризик, передбачений п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, які є раніше знайомими, перебувають у безпосередньому підпорядкуванні підозрюваного, як матеріально залежні від нього, чим він може скористатись. Також на даний час, підозра обґрунтовується в переважній більшості на показаннях свідків, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо.

Крім цього ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Наразі, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на встановлення майна, яке може бути арештовано як вид покарання, а тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може вчинити дії, направлені на відчуження такого майна, чим у подальшому перешкодить застосування покарання у вигляді конфіскації майна.

Ризик, передбачений п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів. На даний час, органом досудового розслідування перевіряються інші факти вчинення злочинної діяльності ОСОБА_4 та інших осіб, за результатами проведених обшуків вилучений мобільний телефон, який може містити відомості про спільників та інші факти вчинення кримінального правопорушення, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може віддалено видалити інформацію з мобільного телефону та продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 , таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , та більш м`які запобіжні заходи не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру.

На даний час ОСОБА_4 який достовірно обізнаний про форми та методи викриття та документування злочинної діяльності, має навички ретельного маскування своєї злочинної діяльності, конспірації, розуміє, що на теперішній час документування способу його життя, злочинної діяльності органами досудового розслідування припинено.

Фактично відвернення загрози, відсіч та стримування збройної агресії чи загрози нападу, забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, збереження та захист життя та здоров`я населення, підтримання на належному рівні бойової готовності та боєздатності, організація та підтримання дій руху опору, проведення військових операцій, тощо, покладено на військовослужбовців, працівників відповідних державних органів України, покращення та підвищення матеріального та побутового забезпечення яких забезпечується на всесвітньому рівні вчинив умисний корупційний злочин.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть запобігти викладеним вище ризикам, оскільки такі запобіжні заходи не пов`язані із ізоляцією підозрюваного у відповідній кримінально-виконавчій установі. ОСОБА_4 , будучи не обмеженим у пересуванні та засобах комунікації, зможе вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження злочинної діяльності.

У даному випадку має рідних, серед яких дружина, батьки, брат, які мають значну фінансові статки.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, враховуючи що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з організації незаконного переправлення через державний кордон України, керівництві його діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вчиненої з корисливих мотивів, беручи до уваги те, що в рамках вказаного кримінального провадження встановлено, за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, керівництві його діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вчиненої з корисливих мотивів вартувало 25 тис. доларів США , тобто з кожної особи ОСОБА_4 мав незаконний заробіток на вказану суму коштів. Тому враховуючи вищезазначені обставини, є підстави вважати, що застава у розмірі 990 прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, також, з урахуванням специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , просив визначити розмір застави в розмірі 990 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання, заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просив врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а також те, що підозрюваний офіційно працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, раніше не судимий. Просив відмовити у задоволенні клопотання, або застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, просив врахувати міцність його соціальних зв`язків, та стан здоров`я. Додатково пояснив, що він отримує дохід від продажу транспортних засобів. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом впізнання; протоколом огляду грошових коштів; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва його діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненої з корисливих мотивів, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Окрім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 займав посади у військовій юстиції, має вищу юридичну освіту, коло знайомих та друзів із числа правоохоронців, а тому знайомий із засобами конспірації та має більш широке коло можливостей задля переховування від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки підозрюваному знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження та анкетними даними свідків, може шляхом вмовлянь, погроз впливати на свідків та інших підозрюваних з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд вважає, що заявлені ризики, передбачені п.п. 2,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не доведений та наразі нічим не підтверджений.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - підозрюваний офіційно працює;

6) репутацію підозрюваного - підозрюваний має позитивні характеристики;

7) майновий стан підозрюваного даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваного раніше не судимий;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.ч. 1,3 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлений судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших та свідків, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому, враховуючи виключний випадок, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що він в умовах воєнного стану, в час, коли громадяни України захищають територіальну цілісність та суверенітет держави від російської воєнної агресії, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він з метою збагачення, з корисливих мотивів організував незаконне переправлення особи через державний кордон України, з метою уникнення від мобілізації, слідчий суддя вважає, що застосування такого альтернативного запобіжного заходу, як застава визначена у розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому розмір застави у даному випадку слід визначити у розмірі, який значно перевищує верхню межу розміру визначеної законом для даного виду злочину. Вирішуючи питання щодо розміру вказаної застави, маючи на меті дотримання розумного балансу між інтересами кримінального провадження, метою запобіжного заходу та посильності його розміру для підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава у межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, в зв`язку з чим, користуючись правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 742 (сімсот сорок два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 246 776 (два мільйона двісті сорок шість тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп., оскільки саме такий розмір застави, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, характеру інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків. Про наявність у ОСОБА_4 або його родичів можливості сплатити таку заставу свідчать наявні в матеріалах клопотання дані про перебування в його власності автомобілів преміум класу, об`єктів нерухомості, які мають значну вартість й, відповідно, ОСОБА_4 та його близькі родичі мали можливість їх придбати. На переконання слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки в разі його звільнення з-під варти у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 05 травня 2025 року включно.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 742 (сімсот сорок два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 246 776 (два мільйона двісті сорок шість тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 05 травня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1