Справа № 132/116/25
Ухвала

Іменем України

12 січня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участі :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000014 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 16.04.2020 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 03.07.2024 звільнений по відбуттю строку покарання,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась з клопотанням слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 16.04.2020 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначено за даним вироком, більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград від 14.11.2019 по ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 03.07.2024 звільнений по відбуттю строку покарання, у період незнятої та непогашеної судимості на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, 10.01.2025 близько 12:24 год. ОСОБА_5 зайшов до торгової зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та який належить ФОП ОСОБА_7 .

Побачивши, що у торговій залі магазину відсутні продавці та інші відвідувачі, у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на викрадення грошових коштів із каси магазину.

Так, ОСОБА_5 , будучи обізнаним у тому, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та відповідно Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов за прилавок вказаного магазину, відкрив шухляду, для зберігання виручки магазину, звідки викрав усі наявні грошові кошти в сумі 5 400 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріального збитку потерпілому ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 5 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану.

На момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України органом досудового розслідування зібрано вагомі докази, що підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду документа, постановами про визнання речових доказів.

ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі підозрюваного та суспільній небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає до восьми років позбавленні волі, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині (у виді позбавлення волі на строк до 8 років), у зв`язку із чим ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування чи покинути територію України через неконтрольовану частину кордону із метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показів, оскільки йому вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані потерпілого та свідків, але й їх фактичне місце проживання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, допустимі та беззаперечні докази вини підозрюваного.

З огляду на те, що підозрюваний не працює та не має законних джерел до існування (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), є ризик того, що ОСОБА_5 вчинить інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, не має зареєстрованого місця проживання, на дату обрання запобіжного заходу інших соціально стримуючих факторів не має, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинений злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Саме застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повністю відповідає охороні прав та інтересів суспільства, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать процесуальні рішення на стадії досудового слідства та не зможуть запобігти доведеним ризикам, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є передчасним.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , мотивуючи доцільність задоволення клопотання органу досудового розслідування, зазначила, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, немає постійного місця роботи та заробітку, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. В зв`язку з цим просить клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а також визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заявленого слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з його безпідставністю та заявили клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 заперечували щодо клопотання підозрюваного та його захисника про обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, мотивуючи його безпідставністю.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчої СВ відділення поліції № 1, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 10.01.2025 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оцінивши доводи наведені у клопотанні та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема такими доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, речовими доказами у справі.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, не одружений, не працює, постійного місця роботи та інших соціально стримуючих факторів не має, а також те, що наразі в Україні введено воєнний стан, і усвідомлюючи відповідальність за вчинене ним діяння, ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, покинути територію України через неконтрольовану частину кордону з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також, слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням досліджених обставин, суд вважає необхідним визначити для ОСОБА_5 розмір застави в межах тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України, покласти на нього ряд обов`язків.

Розглядаючи можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищезазначеним ризикам у даному кримінальному провадженні, тому клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196-197 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 12.01.2025 року по 12.03.2025 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_5 має право в будь-який момент внести заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним,так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава,номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12 березня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді діє до 12 березня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до слідчого ізолятора м. Вінниця.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме цілодобовому домашньому арешті за місцем проживання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 13 січня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1