Справа №760/9600/25 1-кс/760/5446/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, в якому просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000856 внесеного до ЄРДР 23.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.438 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в березні 2022 року, під час тимчасової окупації с. Козаровичі, Димерської ОТГ Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації нанесли тілесні ушкодження місцевому мешканцю ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тривалий розлад здоров`я.

Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , сержант, обіймаючи посаду командира відділення групи спеціального радіоелектронного зв`язку військової частини НОМЕР_1 , брав участь у вторгненні на територію України у складі російський окупаційних військ.

Так, в другій половині березня 2022 року у військовослужбовця ЗС РФ, громадянина РФ ОСОБА_6 , в період тимчасової окупації Київської області, під час перебування на території окупованого ЗС РФ Вишгородського району Київської області, виник злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, на території села Козаровичі Вишгородського району Київської області.

23 березня 2022 року, ОСОБА_6 , діяв на користь та в підпорядкуванні невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, знаходився на тимчасово окупованій ЗС РФ території зокрема, в селі Козаровичі Вишгородського району Київської області, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, близько 14 години, разом з іншими 3-ма невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, на військовому вантажному автомобілі марки «УРАЛ» з позначенням літерою «V», будучи озброєним автоматичною зброєю та одягненим у військову форму без розпізнавальних знаків, прибув до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В клопотанні слідчий вказує, що продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , у вказану дату та місці, звинуватив ОСОБА_7 у тому, що він коригувальник, допомагає ЗСУ та, переконавшись, що ОСОБА_7 є громадянином України, на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, до таких дій не готувався, був одягнений у цивільний одяг, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на катування (тортури) у вигляді побиття та погроз вбивством потерпілому, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, наніс удар кулаком правої руки в обличчя та удар прикладом автомату в груди, після чого ОСОБА_6 разом з іншими трьома невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ продовжили наносити удари ногами та прикладами автоматів з усіх боків по тілу і голові потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю у дворі свого будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Коли потерпілий лежав на землі у дворі свого будинку ОСОБА_6 наніс удар прикладом автомату у праву руку чим заподіяв ОСОБА_7 сильного фізичного болю, з метою покарати його за невизнання співпраці з ЗСУ.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що ОСОБА_7 , є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинен бути об`єктом нападів.

Внаслідок таких злочинний дій ОСОБА_6 та трьох невстановлених на даний час військовослужбовців ЗС РФ, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом, забою м`яких тканин голови, спини, грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Далі ОСОБА_6 , з метою залякування ОСОБА_7 , підніс до грудей останнього автомат та повідомив потерпілого, якщо підтвердиться інформація що ОСОБА_7 корегувальник, то ОСОБА_6 поверниться та вб`є його. Вказані дії ОСОБА_7 сприйняв як реальну погрозу вбивства та перебував у стані сильного душевного хвилювання і моральних страждань.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, 23 березня 2022 року, близько 14.00 год., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю АК та одягненим у військову форму ЗС РФ, в порушення вимог ст. ст. 11, 44, 48, 51, 75, 85 ДП І, ст. ст. 3, 31, 32, 147 Конвенції, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та яка не повинна бути об`єктом нападів, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, катування (тортури) у вигляді побиття в тому числі прикладом автомата та погроз вбивством потерпілому.

Слідчий зазначає, що внаслідок указаних умисних дій військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 цивільній особі ОСОБА_7 нанесено тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом, забою м`яких тканин голови, спини, грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що за сукупністю відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у здійсненні катування (тортур) ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, чим порушив вимоги ст. ст. 11, 44, 48, 50, 51, 75, 85 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів та ст. ст. 3, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2023;

-Протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 07.06.2024;

-Протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 23.04.2024;

-Відповіддю оперативного підрозділу на доручення від 23.05.2024;

-Відповіддю оперативного підрозділу на доручення від 12.01.2024

-Висновком судово-медичної експертизи № 13Д-2024 від 06.02.2024;

-Висновком судово-психіатричної експертизи № 119 від 12.02.2024

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.04.2024;

-Протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 05.04.2024;

-Протоколом огляду від 08.04.2024

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

28.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня , у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 28.02.2025 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

Разом з тим, під час проведенням подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Згідно інформації наданої оперативним підрозділом, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірно знаходиться на території Російської Федерації або на тимчасово окупованих територіях України.

13.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду клопотання відсутні.

В клопотанні слідчим поставлено питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора та захисника, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000856 від 23.11.2023, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що в березні 2022, під час тимчасової окупації с. Козаровичі, Димерської ОТГ Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації нанесли тілесні ушкодження місцевому мешканцю ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тривалий розлад здоров`я.

Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , сержант, обіймаючи посаду командира відділення групи спеціального радіоелектронного зв`язку військової частини НОМЕР_1 , брав участь у вторгненні на територію України у складі російський окупаційних військ.

Так, в другій половині березня 2022 року у військовослужбовця ЗС РФ, громадянина РФ ОСОБА_6 , в період тимчасової окупації Київської області, під час перебування на території окупованого ЗС РФ Вишгородського району Київської області, виник злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, на території села Козаровичі Вишгородського району Київської області.

23 березня 2022 року, ОСОБА_6 , діяв на користь та в підпорядкуванні невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, знаходився на тимчасово окупованій ЗС РФ території зокрема, в селі Козаровичі Вишгородського району Київської області, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, близько 14 години, разом з іншими 3-ма невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, на військовому вантажному автомобілі марки «УРАЛ» з позначенням літерою «V», будучи озброєним автоматичною зброєю та одягненим у військову форму без розпізнавальних знаків, прибув до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , у вказану дату та місці, звинуватив ОСОБА_7 у тому, що він коригувальник, допомагає ЗСУ та, переконавшись, що ОСОБА_7 є громадянином України, на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, до таких дій не готувався, був одягнений у цивільний одяг, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на катування (тортури) у вигляді побиття та погроз вбивством потерпілому, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, наніс удар кулаком правої руки в обличчя та удар прикладом автомату в груди, після чого ОСОБА_6 разом з іншими трьома невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ продовжили наносити удари ногами та прикладами автоматів з усіх боків по тілу і голові потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю у дворі свого будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Коли потерпілий лежав на землі у дворі свого будинку ОСОБА_6 наніс удар прикладом автомату у праву руку чим заподіяв ОСОБА_7 сильного фізичного болю, з метою покарати його за невизнання співпраці з ЗСУ.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що ОСОБА_7 , є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинен бути об`єктом нападів.

Внаслідок таких злочинний дій ОСОБА_6 та трьох невстановлених на даний час військовослужбовців ЗС РФ, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом, забою м`яких тканин голови, спини, грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Далі ОСОБА_6 , з метою залякування ОСОБА_7 , підніс до грудей останнього автомат та повідомив потерпілого, якщо підтвердиться інформація що ОСОБА_7 корегувальник, то ОСОБА_6 поверниться та вб`є його. Вказані дії ОСОБА_7 сприйняв як реальну погрозу вбивства та перебував у стані сильного душевного хвилювання і моральних страждань.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, 23 березня 2022 року, близько 14.00 год., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю АК та одягненим у військову форму ЗС РФ, в порушення вимог ст. ст. 11, 44, 48, 51, 75, 85 ДП І, ст. ст. 3, 31, 32, 147 Конвенції, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та яка не повинна бути об`єктом нападів, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, катування (тортури) у вигляді побиття в тому числі прикладом автомата та погроз вбивством потерпілому.

Унаслідок указаних умисних дій військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 цивільній особі ОСОБА_7 нанесено тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом, забою м`яких тканин голови, спини, грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що за сукупністю відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у здійсненні катування (тортур) ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, чим порушив вимоги ст. ст. 11, 44, 48, 50, 51, 75, 85 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів та ст. ст. 3, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2023;

-Протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 07.06.2024;

-Протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 23.04.2024;

-Відповіддю оперативного підрозділу на доручення від 23.05.2024;

-Відповіддю оперативного підрозділу на доручення від 12.01.2024

-Висновком судово-медичної експертизи № 13Д-2024 від 06.02.2024;

-Висновком судово-психіатричної експертизи № 119 від 12.02.2024

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.04.2024;

-Протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 05.04.2024;

-Протоколом огляду від 08.04.2024

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

28.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 28.02.2025 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

Разом з тим, під час проведенням подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Згідно інформації наданої оперативним підрозділом, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірно знаходиться на території Російської Федерації або на тимчасово окупованих територіях України.

13.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України та п. 20-1 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, доповненим згідно із Законом України № 1355-VIII від 12.05.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно з п. 20-1 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, доповненим згідно із Законом України № 1355-VIII від 12.05.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України», тимчасова дія положень глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень» застосовується із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду клопотання відсутні.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.

Відповідно до частини першої-другої статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Частиною першою, другою статті 297-4 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені норми, слідчий суддя при вирішенні питання про здійснення спеціального досудового розслідування повинен встановити набуття особою статусу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри, можливість здійснення спеціального досудового розслідування за фактом інкримінованого правопорушення, та доведеність, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України матеріалами клопотання в їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Частиною першою статті 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок здійснення повідомлень передбачений статтею 135 КПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною восьмою статті 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

28.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя має також перевірити наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з матеріалами кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 , перебуває на території РФ, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором.

У відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 28.02.2025 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

13.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

Таким чином, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на території держави-агресора, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.438 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років, визначений таким при розслідуванні якого можливе здійснення спеціального досудового розслідування, останній переховується від органів слідства та суду на території держави-агресора, оголошений в розшук, та після вручення повідомлення про підозру не з`являвся на виклики слідчого, прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 9, 22, 42, 297-1, 297-3, 297-4, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 23.11.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 23.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 18.04.2025 о 13.55 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1