ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2025 р., постановлену в кримінальному провадженні №0001003 щодо ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділення №3 (с-ще Глибока) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці, Чемеровецького району Хмельницької області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 12 червня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти в зв`язку з цим підозрюваного, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 000 гривень.

Вказував, що слідчий суддя не врахував належним чином, що підозрюваний

ЄУНСС 715/793/25 НП 11сс/822/116/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

ОСОБА_7 систематично з`являвся за викликом до слідчого, має постійне місце проживання, сім`ю, отримує нерегулярний дохід від обробітку земельної ділянки та пасажирських перевезень, допомагає своїй матері по господарству, позитивно характеризується старостою села та сусідами.

Апелянт вважає, що в ході досудового розслідування не зібрано вагомих доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а тому пред`явлена йому підозра є необґрунтованою.

Зазначав, що слідчий суддя визначив надто великий розмір застави, що складає більше 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому не навів обґрунтувань такого розміру. Підозрюваний ОСОБА_7 має жодної реальної можливості сплатити такий розмір застави, оскільки свій заробіток спрямовує на утримання сім`ї та догляд матері.

Також апелянт посилався на рішення ЄСПЛ, які, на його думку, свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та незаконність прийнятого рішення, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

З матеріалів судової справи вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, в період часу з лютого 2025 р. по березень 2025 р. ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу, направленого на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, підшукав чотирьох чоловіків призовного віку громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США з кожного.

24.03.2025 р. о 20.30 год. на території колишнього асфальтобетонного заводу, в межах населеного пункту селища Глибока Чернівецької області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було затримано прикордонним нарядом НОМЕР_1 прикордонного загону.

10.04.2025 р. ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Санкція вказаного злочину передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри підтверджується даними протоколу про ОМП від 24.03.2025, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які підтвердили обставини скоєння ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка організовувала, сприяла та проводила їм інструктаж та іншим особам щодо незаконного переправлення через державний кордон України за грошові кошти в сумі 10000 доларів США, протоколом огляду місця події на місцевості, де в ангарі цегельного заводу було виявлено автомобіль марки «Opel Frontera» чорного кольору іноземної реєстрації, як знаряддя вчинення злочину, який ОСОБА_7 використовував для незаконного переправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 через державний кордон України, а також іншими доказами.

А тому твердження захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри є голослівними.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зважаючи на практику Європейського суду, тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

З даних про особу ОСОБА_7 вбачається, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працює, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, інкримінований йому злочин вчинив в період воєнного стану в Україні та під час обраного щодо нього запобіжного заходу у виді застави в іншому кримінального провадженні по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що своїми діями разом з іншими особами допомагав особам чоловічої статі призовного віку незаконно перетнути державний кордон України в період, коли на території України оголошено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною агресією Росії, на сьогоднішній день є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, є мешканцем іншої області, а також те, що підозрюваний, ймовірно, обізнаний про шляхи незаконного перетину державного кордону України, колегія суддів вважає, що усвідомлюючи наслідки, які можуть для нього настати за вчинення інкримінованого йому злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів, які на даний час не встановлені, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Що стосується доводів захисника про непомірний розмір застави, то на переконання колегії суддів, з урахуванням доведених у судовому засіданні ризиків, саме запобіжний захід у виді застави у визначеному слідчим суддею розмірі у даному конкретному випадку, є достатнім для запобігання вказаним вище ризикам та виконанню покладених на ОСОБА_7 обов`язків.

Крім того, адміністрація ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» повідомила суд, що 18.04.2025 р. ОСОБА_7 був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави і на день розгляду апеляційної скарги захисника підозрюваний ОСОБА_7 є особою, щодо якої діє запобіжний захід у вигляді застави.

А тому доводи адвоката є голослівними.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу немає.

А тому в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя