Справа № 450/462/25 Провадження № 1-кс/450/93/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просив скасувати постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000307 від 03.12.2024 р. за ст. 356 КК України.

Мотивував скаргу тим, що 03 грудня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року, ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000307. У поданій заяві ОСОБА_3 зазначила, що головою кооперативно-садівничого товариства «Траса» ОСОБА_6 , 10 жовтня 2024 року самовільно, без вагомих на те причин та попередження ОСОБА_3 , відімкнено електроенергію від її будинку, який розташований у вказаному вище кооперативі за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок чого заявниці такими діями заподіяна шкода, сума якої на даний час не встановлена. 31 грудня 2024 року досудове розслідування у вказаному провадженні закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, проте жодних слідчих дій не було проведено, окрім допиту в якості свідка самої ОСОБА_3 , зокрема не допитано свідків та очевидців кримінального правопорушення, не проведено огляду місця події, а саме будинку заявниці, де за відсутності електроенергії від наводнення підвального приміщення відбулось його пошкодження. Вказав, що повідомлення чи постанови про закриття кримінального правопорушення ОСОБА_3 не отримувала, а ознайомилась із такими 27.01.2025 року при особистому відвідуванні ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області. З огляду на вказане, просив поновити строк та скасувати постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000307 від 03.12.2024 р. за ст. 356 КК України.

В судове засідання 31 січня 2025 року не з`явились всі учасники розгляду скарги, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги або про розгляд такої у їх відсутності не подали.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 р., яка винесена начальником СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , кримінальне провадження, внесене 03.12.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування допитано заявницю ОСОБА_3 , яка повідомила про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а також голову кооперативно-садівничого товариства «Траса» ОСОБА_6 , який повідомив, що умисного відключення електроенергії не проводилось та звинувачення у свій адрес не визнає.

Статтею 356 КК України встановлено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Відтак, диспозиція ст. 356 КК України визначає діяння, за які передбачено кримінальну відповідальність, зокрема оспорювання окремим громадянином будь-яких самовільних дій, вчинених всупереч установленому законом порядку, якими була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Таким чином, з об`єктивної сторони для наявності розглядуваного кримінального правопорушення необхідно встановити сукупність трьох ознак, а саме самовільне вчинення будь-яких дій; оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Водночас, органом досудового розслідування не встановлено з яких причин та при яких обставинах 10.10.2024 року житловий будинок АДРЕСА_1 , відключений від постачання електроенергії.

Самоправство є кримінально караним за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Доказів на підтвердження проведення огляду місця події, а також визначення розміру заподіяної шкоди, органом досудового розслідування не долучено, а у постанові начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження такі не наводяться.

Крім цього, при проведенні досудового розслідування органом дізнання не здійснено необхідних процесуальних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зокрема, дізнавачем не проведено допиту свідків і очевидців, які проживають у кооперативно-садівничому товаристві «Траса», та були на загальних зборах такого, де вирішувалось питання заміни ліній електропередач, а також працівників служби, які таку заміну проводили.

Зазначені обставини свідчать виключно про невиконання начальником СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, покладених на нього нормами КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Більше того, органом досудового розслідування та прокурором не надано матеріалів кримінального провадження, які б могли спростувати мотиви скарги.

Згідно вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляється ухвала про скасування рішення та зобов`язання вчинити певну дію, а ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що обставини, викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження під час її судового розгляду, а тому доводи такої є обґрунтованими.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і дізнавача, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, відповідно до ст. 38 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, при винесенні оскаржуваної постанови начальником органу дізнання в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином представнику ОСОБА_3 ОСОБА_4 слід поновити строк для подання скарги, а постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження за ст. 356 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307, скасувати.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК Укpаїни, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 строк для подання скарги.

Скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження за ст. 356 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 03.12.2024 р.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1