Справа № 953/838/24
н/п 1-кс/953/9322/24
"20" грудня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
- перший відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339026» та «М9339027»;
- другий відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339025» та «М9339024»;
- відрізок труби довжиною 11 м 15 см, який був демонтований з лівого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339022»;
- відрізок труби довжиною 9 м 53 см, який був демонтований з правого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339021».
Орган досудового розслідування встановив, що у вищезазначений період часу за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 191-201 Б, КП «Харківводоканал» виконувало земельні роботи, у тому числі пов`язані з розкриттям ґрунту в охоронній зоні газопроводу середнього тиску.
Прокурор зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні призначено комплексну інженерно-технічну, пожежно технічну, техногенних вибухів, трасологічну експертизи.
11 вересня 2024 року на адресу органу досудового розслідування надійшло клопотання експерта про надання звіту щодо визначення причин і механізму руйнування металу газопроводу середнього тиску діаметром 700 мм.
15 листопада 2024 року на виконання клопотання експерта, слідчий за участю спеціалістів (працівників АТ "Українські енергетичні машини") провів огляд металевої труби, яка була демонтована з ділянки місцевості вдовж проспекту Гагаріна м. Харків, а саме від буд. № 191 201-Б після аварії, яка мала місце 20 червня 2023 року, під час якого було виявлено та вилучено майно, яке належить Харківській міській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», а саме: перший відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339026» та «М9339027»; другий відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339025» та «М9339024»; відрізок труби довжиною 11 м 15 см, який був демонтований з лівого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339022»; відрізок труби довжиною 9 м 53 см, який був демонтований з правого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339021».
Прокурор зазначає, що метою накладення арешту на зазначене вище майно - забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження та необхідні для проведення слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив задовольнити.
Представник власника майна АТ «Харківміськгаз» - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечував.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Зі змісту протоколу огляду від 15 листопада 2024 року вбачається, що 15 листопада 2024 року у період часу з 10 години 05 хвилин до 12 години 20 на території АТ «Харківміськгаз» за адресою: м. Харків, вул. Коростельська, 34, проведений огляд труби, яка була демонтована з ділянки місцевості вдовж проспекту Гагаріна м. Харків, а саме від буд. № 191 201-Б після аварії, яка мала місце 20 червня 2023 року, під час якого було вилучено:
- перший відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339026» та «М9339027»;
- другий відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339025» та «М9339024»;
- відрізок труби довжиною 11 м 15 см, який був демонтований з лівого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339022»;
- відрізок труби довжиною 9 м 53 см, який був демонтований з правого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339021».
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана 17 грудня 2024 року.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна до Київського районного суду м. Харкова 20 грудня 2024 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року, з дотриманням встановленого законом строку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт зберегло або може зберігати на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 270 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не надано та слідчим суддею не встановлено.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене 15 листопада 2024 року під час огляду території АТ «Харківміськгаз» за адресою: м. Харків, вул. Коростельська, 34, майно, що належить АТ «Харківміськгаз», а саме:
- перший відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339026» та «М9339027»;
- другий відрізок труби довжиною 50 см, який опломбовано стяжками «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339025» та «М9339024»;
- відрізок труби довжиною 11 м 15 см, який був демонтований з лівого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339022»;
- відрізок труби довжиною 9 м 53 см, який був демонтований з правого боку від зварного шву, який є місцем розриву вказаної труби, який опломбовано стяжкою «СВ УСБУ в Харківській області» «М9339021».
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1