Справа № 148/326/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом військової частини НОМЕР_1 , солдата, номер обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини, раніше судимого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.02.2024, за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом та проходячи її на посаді номера обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , 06.01.2025 приблизно о 02:00 год, прийшов до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , де в той час перебувала його колишня співмешканка ОСОБА_4 та між ними виникла суперечка.

У подальшому в ході суперечки, солдат ОСОБА_3 , на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, схватив ОСОБА_4 руками за волосся та стягнув з ліжка на підлогу, де наніс останній один удар кулаком лівої руки по області скроні з правої сторони, один удар кулаком правої руки по області ока зліва, один удар кулаком лівої руки по лобній ділянці та один удар кулаком правої руки по області верхньої губи. Після чого, солдат ОСОБА_3 , не припиняючи своєї протиправної поведінки, спрямованої на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 чотири удари ногами по різних частинах тіла, а саме по лівому плечі, по правому передпліччі, по лівому колінному суглобу та правому гомілковому суглобу.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин в тім`яно-скроневій ділянці голови та в лобній ділянці голови зліва; садніння в лобній ділянці голови зліва; синців в ділянці лівого ока, на боковій поверхні лівого плеча, по згинаючому краю правого передпліччя, по задній поверхні лівого колінного суглобу, по бічній поверхні правого гомілкового суглобу; рани на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, потерпіла, обвинувачений та його захисник проти такого порядку розгляду обвинувального акту не заперечують, при цьому ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у зв`язку з чим просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджуються судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку обвинувачений беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як: умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; особу винного, який є військовослужбовцем; згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 352 від 14.12.2024, солдат ОСОБА_3 вважається таким, що незаконно відсутній з 22.11.2024 на службі в розташуванні військової частини НОМЕР_1 ; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, до лікаря-нарколога ОСОБА_3 звертався в 2011 році та був взятий на облік, з діагнозом: розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю, Синдром залежності ІІ ступеня, з того часу хворий за амбулаторною наркологічною допомогою не звертався; у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» під диспансерним спостереженням не перебуває, за медичною допомогою не звертався; відповідно до характеристики Тульчинської міської ради № 04-07-69 від 10.01.2025, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього та його поведінку не надходило; раніше судимий, востаннє вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.02.2024, за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 40 від 23.01.2025, ОСОБА_3 страждає на алкоголізм - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності (F10.2), потребує лікування на загальних підставах.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком у 200 годин.

Зважаючи на те, що Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.02.2024, ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців, суд, призначаючи остаточне покарання, застосовує правила, передбачені ст. 71, 72 КК України, та до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді обмеження волі на строк два роки.

За положеннями пункту 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, а тому 200 годин громадських робіт у перерахунку відповідатимуть 25 дням обмеження волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 71, 72, ч. 1 ст. 125 КК України, ст. 366-368, 370, 371, 374, 376, 381-382 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.02.2024 і за сукупністю вироків, із співвідношенням, встановленого п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та 25 днів (два роки та двадцять п`ять днів).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: