УХВАЛА

іменем України

26.03.2025

Справа № 331/1650/25

Провадження № 1-кс/331/573/2025

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження кримінального провадження №0000444 від 20.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному №0000444 від 20.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , не пізніше 17.08.2023, перебуваючи на території Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 є такою, що перебуває у тимчасовій окупації, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі-агресору російській федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Запорізької області, добровільно зареєструвався кандидатом у депутати т.з. «законодательного собрания Запорожской области», з метою бути обраним до вказаного органу окупаційної влади від партії «единая россия», тобто взяв участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території у Запорізькій області.

10.09.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Мелітополь Запорізької області, продовжуючи свій умисел на сприяння державі-агресору російській федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Запорізької області добровільно, без фізичного примусу, за результатами так званих «виборів» обраний «депутатом» до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території т.з. «законодательного собрания Запорожской области» від політичної партії окупаційно адміністрації «единая россия».

У подальшому, не пізніше 27.10.2023 ОСОБА_4 добровільно зайняв посаду т.зв. «заступника голови законодавчого зібрання Запорізької області» (мовою оригіналу: т.зв. «заместителя председателя Законодательного собрания Запорожской области») в незаконно створеному окупаційному органу влади держави-агресора на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, а саме т.зв. «законодавче зібрання Запорізької області» (мовою оригіналу: «Законодательное собрание Запорожской области»).

13.03.2025 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , яка є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, не передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що 13.03.2025 особу повідомлено встановленим порядком відповідно до вимог ст. 111, ч.8 ст.135, ст.276-278 КПК України.

13.03.2025 копія письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України також вручена його захиснику адвокату ОСОБА_5 , якого призначено Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги у даному кримінальному провадженні.

Відтак, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 належить наступне майно:

- земельна ділянка, кадастровий №:03:004:0092, площа (га): 1.55;

- транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2014);

що підтверджується листом оперативного підрозділу №59/5/6/4-1148ві від 30.01.2025, який отримав вказані відомості відповідно до Постанови КМУ № 260 від 25.03.2016 «Порядку доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, адвокатів, нотаріусів до Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів», наказу СБУ та МВС України № 360/657 від 13.10.2022 «Про затвердження Порядку електронної інформаційної взаємодії Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України» та Договору про надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище майна підозрюваного ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельна ділянка, кадастровий №:03:004:0092, площа (га): 1.55; транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2014).

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному №0000444 від 20.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

13.03.2025 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , яка є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, не передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що 13.03.2025 особу повідомлено встановленим порядком відповідно до вимог ст. 111, ч.8 ст.135, ст.276-278 КПК України.

Окрім того, 13.03.2025 копія письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України також вручена його захиснику адвокату ОСОБА_5 , якого призначено Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги у даному кримінальному провадженні.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 належить наступне майно:

земельна ділянка, кадастровий №:03:004:0092, площа (га): 1.55; що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно;

транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2014); що підтверджується листом оперативного підрозділу №59/5/6/4-1148ві від 30.01.2025, який отримав вказані відомості відповідно до Постанови КМУ № 260 від 25.03.2016 «Порядку доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, адвокатів, нотаріусів до Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів», наказу СБУ та МВС України № 360/657 від 13.10.2022 «Про затвердження Порядку електронної інформаційної взаємодії Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України» та Договору про надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно, може бути продано чи оформлено на іншу особу.

Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження кримінального провадження №0000444 від 20.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

земельна ділянка, кадастровий №:03:004:0092, площа (га): 1.55;

транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2014).

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1