Справа № 761/160/25
Провадження № 1-кс/761/1090/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представників власника майна - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучений 26.12.2024 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Xiaomi 13 Lite», з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , 3 флеш-накопичувачі: срібного кольору, чорного кольору, білого кольору, належні ОСОБА_6 із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000280 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

В рамках даного провадження 26.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно.

26.12.2024 вилучені речі визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024 року.

У зв`язку з цим є підстави вважати, що відшукані речі мають значення для досудового розслідування та в сукупності з іншими матеріалами мають суттєве значення для встановлення істини, важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних експертиз, допитах свідків та проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність, а відтак, існує необхідність у накладенні арешт на належне ОСОБА_6 майно.

Прокурор ОСОБА_5 або інший уповноважений прокурор у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання, до суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідча суддя, враховуючи, що прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився, вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про арешт майна за відсутності уповноваженого прокурора.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що мобільний телефон є інструментом комунікації та роботи. Звернув увагу, що вилучені мобільні телефони не містили паролів, так само вони не мають й інформації, яка має значення для провадження. Також зауважив, що з моменту вилучення пристроїв пройшов майже місяць.

Адвокат ОСОБА_3 підтримала позицію адвоката ОСОБА_4 .

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження №0000280 від 17.05.2024, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, у ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_5 про арешт майна встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000280 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

В рамках даного провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024 вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення речей і документів, перелік яких закріплено в ухвалі.

На виконання вказаної ухвали 26.12.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Xiaomi 13 Lite», з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , 3 флеш-накопичувачі: срібного кольору, чорного кольору, білого кольору.

Так, вилучене майно постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 26.12.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, проводиться обшук.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Положення ч. 2 ст. 168 КПК України передбачають, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так, зі змісту клопотання прокурора про арешт майна та долучених до нього матеріалів, зокрема і матеріалів, отриманих в результаті НСРД, вбачається, що мобільний телефон «Xiaomi 13 Lite», з ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , а також мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належні ОСОБА_6 , очевидно можуть містять інформацію щодо продажу техніки ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України». Відтак, враховуючи, що така інформація має важливе значення для даного кримінального провадження, в силу вимог чинного КПК України наявні достатні підстави для вилучення зазначеного телефону.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, враховуючи зміст обставин, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, слідча суддя вважає, що вилучені речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024, та забезпечення схоронності майна для проведення судових експертиз, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно, у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

При цьому, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000280 від 17.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234-236, 309, 369-372, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.12.2024 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ,

- мобільний телефон «Xiaomi 13 Lite», з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ,

- 3 флеш-накопичувачі: срібного кольору, чорного кольору, білого кольору, належні ОСОБА_6

із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 21 січня 2025 року о 16 год. 10 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1