Справа № 438/248/25
Провадження № 1-кп/438/43/2025
В И Р О К

іменем України

20 лютого 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 12.02.2025 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посьолки Кузнецького району Пензенської області Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого, в останнє 18.06.2020 р. Бориславським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звільнився 27.06.2023 р. з ДУ «Личаківська виправна колонія (№ 30)» по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та мешкаючого АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року, близько 17 год. 08 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у сквері «Герої Небесної Сотні» на вулиці Грушевського в місті Бориславі Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку із своїм знайомим ОСОБА_3 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 , який сидів на лавочці навпроти нього та кулаком своєї правої руки наніс йому три удари в ділянку обличчя з лівої сторони, та після цього кулаком своєї лівої руки наніс йому ще один удар в ділянку обличчя, в результаті чого, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці очниці зліва та поверхневої рани в ділянці вилиці зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, наявні. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікується судом як умисне легке тілесно ушкодження. ОСОБА_2 винуватий у вчиненні зазначеного кримінального проступку та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 є непрацюючим і неодруженим, не має утриманців, характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше неодноразово судимий. З 2014 р. перебуває на обліку у лікаря-нарколога, але згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії № 28 від 18.02.2025 р. не потребує застосування щодо нього примусового лікування.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді громадських робіт у максимальних межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченого, інші види покарань до нього застосувати або недоречно, або неможливо.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посьолки Кузнецького району Пензенської області Російської Федерації, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Речові докази: DVD-диск з файлами відеозапису залишити у матеріалах справи.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5