Справа №678/575/25
Провадження №1-кп-678-68/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

селище Летичів

24 квітня 2025 року

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000041 від 28.02.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оришківці, Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, радіотелефоніста відділення управління 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , із військовим званням «солдат», інвалідності немаючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 27.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано для проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №30-РС від 14.07.2024 року, солдата ОСОБА_4 , вважати таким, що з 23.07.2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за радіотелефоніста відділення управління 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.1 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_4 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на використання завідомо підробленого документа за наступних обставин.

Так, 28.02.2025 року близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 , під час керування транспортним засобом марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» 321 км, що неподалік стаціонарного посту «Бохни», що в с.Бохни, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, та він всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року (в редакції від 20.05.2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п.5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, в тому ж місці та в той же час, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія видане на його ім`я серії « НОМЕР_3 », категорії: «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», «Dl», «D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «DIE», «DE», видане 17.01.2021 року ТСЦ 6101, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразку, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, про те, що всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Його показання є добровільними, правдивими та істинними. Свою вину він визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення за свої дії, обіцяє більше такого не робити та просить суд його суворо не карати.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання та місцем несення служби характеризується виключно позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп., а саме за проведення технічної експертизи документів висновок експерта №СЕ-19/123-25/3346-ДД від 10.03.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи СЕ-19/123-25/3346-ДД від 10.03.2025 року), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 124, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- вилучене 28.02.2025 року під час огляду місця події майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - після набрання вироком законної сили, знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03.03.2025 року (ЄУН справи №678/361/25, провадження №1-кс-678-155/25). (Т.1 а.с.35-36, 46-47);

- СD-R диск, із відеозаписом з нагрудного відео реєстратора працівника поліції по факту повідомлення з приводу підробки посвідчення водія серії НОМЕР_3 , - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.66, 71-72).

Стягнути з ОСОБА_4 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп., а саме за проведення технічної експертизи документів висновок експерта №СЕ-19/123-25/3346-ДД від 10.03.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи СЕ-19/123-25/3346-ДД від 10.03.2025 року). (Т.1 а.с.41-45).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1