Справа № 482/502/25
Номер провадження 1-кс/482/247/2025
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000018 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000018 від 09.03.2025, року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 09.03.2025 року на відкритій ділянці місцевості, березі річки Південний Буг поблизу вул. Прибузька в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області, а саме на риболовчу сітку загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., яку було упаковано до спеціального пакету №WAR 1689707.

На обґрунтування клопотання вказано, що в секторі дізнання ВП №6 МРУП ГУНП Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.03.2025 о 01:20 години до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_4 про те, що на березі річки Південний Буг в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області виявлено гр. ОСОБА_5 , який здійснював лов риби за допомогою забороненого знаряддя лову сіткою лісковою в кількості 1 одиниця без дозволу на промисел та виловив «судак молодь» у кількості 1 одиниця, «тарань» у кількості 38 одиниць, «плоскирка» у кількості 3 одиниці, чим заподіяв шкоду рибному господарству України.

В ході огляду місця події від 09.03.2025 року на відкритій ділянці місцевості, що являє собою берег річки Південний Буг поблизу вул. Прибузька в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області було виявлено та вилучено риболовчу сітку загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., яку було упаковано до спеціального пакету №WAR 1689707.

Власником даного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування було відібрано пояснення у ОСОБА_5 , який пояснив, що 08.03.2025 року він прийшов до водоканалу неподалік зернової бази «Нібулон» в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області для того щоб зловити риби для власного споживання. Близько 23:00 години він поставив з берега риболовчу сітку для відлову риби на водоканалі та близько 2 годин чекав на березі. В подальшому близько о 01:00 години він дістав риболовчу сітку з води в якій знаходилась риба та поклав її до пластикового контейнера об`ємом близько 30 літрів.

В подальшому, повертаюсчись до місця свого проживання ОСОБА_5 був зупинений працівниками Рибоохоронного патруля, які в свою чергу викликали працівників поліції та складали адміністративний протокол. По приїзду працівників поліції, працівники Рибоохоронного патруля вилучили рибу з сітки та почали вести перерахунок зловленої риби, відповідно нарахували: «тарань» у кількості 38 особин, «плоскирка» у кількості 3 особини, «судак молодь» у кількості 1 особина.

Риболовча сітка загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., є засобом вчинення кримінального проступку, тому виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Відомості за даним фактом 09.03.2025 року внесені до ЄРДР за №0000018.

Виявлені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є речовими доказами у кримінальному провадженні та є засобами вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, запобігання його втраті або пошкодженню, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, необхідністю проведення відповідних експертиз.

В судове засідання особи не з`явилися. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України.

Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР №0000018 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

В ході огляді місця події від 09.03.2025 року на відкритій ділянці місцевості, що являє собою берег річки Південний Буг поблизу вул. Прибузька в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області було виявлено та вилучено риболовчу сітку загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., яку було упаковано до спеціального пакету №WAR 1689707.

Власником даного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене 09.03.2025 року вище зазначене майновідповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч.2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 09.03.2025 року під час огляду місця події є забезпечення збереження речових доказів, для запобігання зникненню майна, його втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні та розпорядження майном з боку його власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на риболовчу сітку загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., яку було упаковано до спеціального пакету №WAR 1689707.

Власником даного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. .2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

1. Накласти арешт на риболовчу сітку загальними розмірами: довжиною 60 м., висотою 1,5 м., ячия 35 та 38 мм., яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Визначити місце зберігання арештованого майна на території ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1