Номер провадження 1-ка/521/843/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 10.09.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 09.09.2023, приблизно о 12 год 00 хв, перебуваючи на території Артилерійського парку в м. Одесі, вздовж вул. Краснова, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв знайдений на землі згорток, змотаний клейкою стрічкою білого кольору, в якому знаходився полімерний пакет із кристалічною речовиною білого кольору масою 0,728 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст PVP становить 0,583 г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, помістив вищезазначений згорток, змотаний клейкою стрічкою білого кольору, в якому знаходився полімерний пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст PVP становить 0,583 г, до правої задньої кишені своїх штанів, для власного вживання без мети збуту, чим почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину до моменту її вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 13 годині 40 хвилин 09.09.2023 під час проведення огляду місця події на території Артилерійського парку, вздовж вул. Краснова в м. Одесі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального проступку не визнав. Будучи допитаним пояснив, що 09.09.2023 року працював зі своїм другом у м. Одесі, та ОСОБА_7 попросив його поїхати провести зустріч з другом в Артилерійському парку. Приїхали, він присів на пеньок тому що було жарко, а друг ходив навколо. Потім друг махнув рукою, а він підійшов та в той час побачив якийсь білий згорток та підняв його. В цей час підійшли патрульні та спитали, що в нього є, на що відповів що не його, знайшов. При розгортанні згортку поліцейські одразу сказали що це наркотики. Він відповів що це не його, 2 секунди назад підняв і навіть не знав що це. Коли він його підняв, згорток був у руках, потім співробітники попросили розгорнути, він розгорнув, та покласти у карман. Як вони сказали так все і робив. Подумав, що у згортку може бути щось цінне, наприклад SD картка. Також зазначив, що раніше був судимий за наркотики не по своїй волі, та раніше курив маріхуану. На запитання захисника пояснив, що на згортку була стрічка, та він не міг побачити що там середині. А поліцейські диктували як себе вести та щоб сказав, що згорток його.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повністю підтверджена показаннями свідків, даними ними у судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є співробітником поліції. 09.09.2023 року був в складі автопатруля , разом з напарником, та обслідували зелену зону Артилерійського парку. Побачили громадянина, який сидів під деревом та викликав підозру, оскільки щось там копошився. Разом з напарником до нього підійшли. Громадянин представився ОСОБА_5 та вони запитали, чи має він щось заборонене. Громадянин відповів що є та дістав з карману штанів згорток. ОСОБА_5 повідомив, що даний згорток він знайшов та вирішив залишити собі. Заходи впливу до даного громадянина не застосовували. Потім викликали СОГ. До приїзду СОГ згорток був в його кармані, куди він його поклав сам. СОГ проводили огляд місця події та знімали на камеру. При огляді місця події також були двоє понятих, яких залучили СОГ. Під час огляду місця події СОГ займалися всіма питаннями. На задані захисником питання відповів, що ОСОБА_5 віддав згорток та сказав, що знайшов його. Щодо відеозйомки відповів, що вона ведеться безперервно, але з технічних причин могла бути зупинена. Вони знімали з моменту, як приїхала СОГ. Коли вони проїжджали на автопатрулі ОСОБА_5 побачивши їх почав відвертатися, це було підозріло, змінив свою поведінку, оскільки він щось робив під деревом та це нагадувало ніби він підіймає закладку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що був понятим. 09.09.2023 року проходив повз Артилерійський парк, там стояли двоє поліцейських та попросили бути свідком. Були присутні дві поліцейські машини та дві людини, обвинувачений та ще хтось, та 4 поліцейських чи більше. Була речовина в пакетику, сказали, що це прийняли закладку. Це сказав поліцейський. Речовина була білого кольору у зіп пакеті. Потім все поклали в експертний пакет. Обвинуваченого та його знімали на відеозйомку, фотографували. Опитали, склали протокол у якому він розписався. Більше нічого не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, разом працюють. Разом із ОСОБА_12 приїхав в парк, ОСОБА_12 сидів на пеньку, а він ходив туди-сюди. Приїхала поліція та підійшла до ОСОБА_12 , він також підійшов, там був якийсь пакет, почали його оформлювати, що там була наркотична речовина. Здається, пакет був в кармані та ОСОБА_5 його сам дістав. Але він (свідок) був десь в 30 метрах від ОСОБА_5 . СОГ приїхали та одразу почали записувати справу. Як він підійшов згорток був в руках у ОСОБА_5 . На запитання захисника відповів, що коли вилучали згорток був розмотаний. СОГ чекали близько 20 хвилин. Все знімали на камеру але її то включали, то виключали, рази три. Що відповідав ОСОБА_5 він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні не був безпосередньо допитаний, так як прокурор, який підтримував державне обвинувачення, відмовився від дослідження вказаного доказу, як допит даного свідка.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Показання вказаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчиненння. У суду немає обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають іншим доказам у справі.

Свідки, попереджені Судом за дачу завідомо неправдивих показань, не довіряти їх свідченням у Суду підстав не має. При цьому жодних причин для обмови обвинуваченого Судом не установлено.

Крім показань свідків вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- витягом з кримінального провадження №0000465, відповідно до якого 10.09.2023 року до ЄРДР внесенні відомості за ч.1 ст. 309 КК України;

- реєстрацією повідомлення зі служби 102 та рапортом про те, що 09.09.2024 року в Артилерійському сквері, зупинено гр. ОСОБА_5 , у якого виявлено згорток білого кольору з речовиною, схожою на наркотичну;

- протоколом огляду місця події від 09.09.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих, з використанням відеокамери, проведено огляд ділянки місцевості, розташованої за адресою: м. Одеса, на території Артилерійського парку. Під час огляду гр. ОСОБА_5 було добровільно видано з задньої правої кишені штанів, одягнених на ньому, згорток замотаний клейкою стрічкою білого кольору. ОСОБА_5 пояснив, що знайшов згорток під деревом в Артилерійському парку, припустив що там знаходиться ймовірно амфетамін, залишив собі спробувати з метою власного вживання. При відкритті згортка виявлено зіп-пакет з речовиною білого кольору, яку було вилучено до сейф пакет а ВУМ 1010311 та опечатано;

- протоколом огляду предмета від 10.09.2023 року, відповідно до якого дізнавачем проведено огляд добровільно виданого ОСОБА_5 мобільного телефону марки Samsung Galaxy A04 IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 . Під час огляду вказаного мобільного телефону крім іншого виявлено мобільний додаток «Telegram» а з аккаунтом під нікнеймом ОСОБА_14 в якому виявлено листування з аккаунтом pikadama_ на предмет пошуку «клада», наявні фото земельних ділянок;

- висновком експерта №СЕ-19/116-23/15870-НЗПРАП від 26.09.2023, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,725г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, вміст PVP становить 0, 583 г.

З урахуванням зазначених досліджених доказів, суд приходить до висновку, що вони є належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

Що стосується позиції захисника ОСОБА_6 щодо визнання ОСОБА_5 невинуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та його виправданням суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із допустимих і досліджених доказів, у ОСОБА_5 було вилучено згорток, який містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, не за місцем проживання чи мешкання останнього, а при собі, у кишені штанів. Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , що останній, підбираючи даний згорток та не знав, що він містив речовину, обіг якої заборонено та те, що ця речовина була схожа на «SD картку», оскільки будь-яких доказів цього сторона захисту не надала до суду.

Щодо твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не знав що знаходиться у знайденому оскільки візуально це визначити не можливо, суд зазначає наступне.Так, відеозаписом до протоколу огляду місця події, відтвореному в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 добровільно видав згорток дізнавачу, який знайшов, підняв та поклав собі у кишеню. На задані дізнавачем питання відповів, що не знав що в ньому знаходиться, але здогадувався що схоже на амфетамін та хотів спробувати.

Отже, ОСОБА_5 не міг не усвідомлювати та не припускати, що згорток який він знайшов містить заборонену речовину, водночас, її підбирання та зберігання при собі шляхом покладання до кишені цієї речовини є вільним волевиявленням ОСОБА_5 , який мав можливість не підбирати та не зберігати при собі зазначену речовину.

Згідно до діючого законодавства до незаконне придбання психотропних речовин відноситься і привласнення знайденого. Незаконне придбання психотропних речовин вважається закінченим злочином з моменту фактичного заволодіння ним особою. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів у володіння винного. Відповідальність настає незалежно від тривалості зберігання. Зберігання психотропних речовин вважається закінченим злочином з моменту, коли такі засоби фактично почали перебувати у володінні винного. При цьому суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та відсутністю мети збуту наркотичних засобів чи речовин. Відтак , мета зазначених дій може бути будь-якою , за виключеним збуту.

Щодо тверджень захисника про переривання запису, який вівся під час саме виявлення патрульним екіпажем у парку ОСОБА_5 суд зазначає наступне. За клопотанням сторони захисту судом було здійснено запит на отримання вказаного відео до БПОП ГУНП в Одеській області. Згідно відповіді БПОП ГУНП в Одеській області надання запитуваних відеоматеріалів у зв`язку із закінченням зберігання відеоматеріалів не є можливим. Тобто суд позбавлений можливості підтвердити чи спростувати вказане твердження захисника.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заявляв, що під час досудового розслідування піддавався погрозам з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У матеріалах справи відсутні дані, які могли б свідчити, що обвинувачений під час досудового розслідування піддавався будь-якому тиску з боку працівників поліції, з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочину.

Відповідно до а. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності конкретизовано в ст. 22 КПК України, де зазначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійно обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності з вказаними нормами, сторони кримінального провадження мали всі умови для реалізації їх процесуальних прав, в тому числі й щодо обсягу доказів на обґрунтування своїх позицій.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Таким чином, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Не визнання вини особою свідчить про його бажання ухилитись від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У статті 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають наведеному критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що кожен окремо та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Процес призначення покарання, а саме, врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині. Первинним етапом має бути встановлення ступеня тяжкості злочину, який повинен значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом є врахування обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання та позитивно або негативно характеризують особу винного.

Так, діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Відповідно до ст.66,67 КК України обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання особи судом не встановлено.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, офіційного працевлаштування не має, стійких соціальних зв`язків не має, під наглядом у зв`язку із станом здоров`я (у психіатра та нарколога) не перебуває. Суд також враховує відсутність тяжких наслідків правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 N 3342-IX, який набрав чинності 28.03.2024, внесено зміни у ч.1 ст.309 КК України щодо санкції. Таким чином, покарання у виді арешту замінено пробаційним наглядом.

Відповідно до статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ч.1,2 ст.59-1 КК покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд за загальним правилом покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Функція пробаційного нагляду полягає в тому, що, поряд із стандартними завданнями покарання, визначеними ч.2 ст.50 КК України, вона має на меті соціальну підтримку, яка реально сприяє ресоціалізації та зміні правосвідомості правопорушника. До пробаційного нагляду залучені волонтери, серед яких багато психологів, здатних впливати на соціальні установки засудженого. Тобто пробація сприяє реабілітації особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, що в свою чергу є запорукою суспільної безпеки. Так, з метою дотримання балансу між захистом суспільних інтересів, небезпечністю кримінально караного діяння та визначенням достатньої кари за вчинене кримінальне правопорушення, саме зазначений вид покарання, в даному випадку, сприятиме досягненню цілей інституту кримінальної відповідальності.

За результатами розгляду справи, беручи до уваги тяжкість та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вищенаведені чинники, умисну форму вини обвинуваченого та мотиви вчиненого (без мети збуту, для власного споживання), відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України на строк два роки (в межах, визначених ч.4 ст.59-1 КК України) із покладення обов`язків відповідно до ч.2,3 ст.59-1 КК України.

Судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України.

Призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт не є можливим у зв`язку із тим, що обвинувачений не працевлаштований.

Обмеження волі, на переконання суду, не відповідає тяжкості правопорушення, є найсуворішим з наведених видів покарань, а в даному випадку виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Крім того, вказане покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Судом встановлено, що матеріальна шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення не завдана.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, стягненню з обвинуваченого підлягають процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/116-23/15870-НЗПРАП від 26.09.2023 у сумі 2868, 00 гривень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту в даному провадженні не застосовувались.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації в порядку виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- кристалічну речовину білого кольору масою 0,728г , яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, кількісний вміси 0,583г - знищити;

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2868,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1