Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/631/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000115 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, заапеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бережинка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянку України, з вищою освітою, одружену, маючу на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, при таких обставинах.

Так, 08.05.2023 близько 19.30 год, ОСОБА_6 перебувала поблизу магазину «Меркурій», який розташований по вул. Центральна, 16 в с. Бережинка Кропивницького району Кіровоградської області, де також знаходилась неповнолітня ОСОБА_9 та між ними виник конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_9 запропонувала донести додому ОСОБА_6 придбані покупки, на що остання відреагувала негативно та у грубій формі відмовилася від допомоги. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_9 та двома руками почала дряпати обличчя, а саме в області лівого ока, підборіддя та шиї. Надалі ОСОБА_6 схопила ОСОБА_9 за волосся та каптур кофти, внаслідок чого обоє впали на асфальтоване покриття та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, лівою рукою подряпала обличчя з правого боку ОСОБА_9 , а саме в області щоки та губи.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді саден на верхній та нижній повіці лівого ока, на верхній губі праворуч, на правій щоці, підборідді по центру, передній поверхні шиї, які відповідно до висновку експерта № 418 від 09.05.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вказаний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення.

Вказує на те, що судом допущено невідповідність висновків в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що виявилося у тому, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Також, обвинувачена зазначає, що під час надання свідчень ОСОБА_9 наголосила на тому, що саме вона є ініціатором конфлікту, який є причиною кримінального провадження проти ОСОБА_6 і у своїй промові ОСОБА_9 визнавала свою вину та підтвердила свідчення очевидців про свої умисні протиправні дії.

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 під час надання свідчень у судовому засіданні районного суду, зазначила що обвинувачує ОСОБА_6 у тому, що вона порвала їй вухо та сережку, але в той час висновки експерта № 418 від 09.05.2023 не констатували зазначених ОСОБА_9 фактів.

Отже, свідчення ОСОБА_9 , її дії і наміри у даній ситуації, не узгоджуються між собою і з висновками експертів, а тому вирок суду є незаконним та необґрунтованим та підлягає безумовному скасуванню судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану обвинуваченою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку суду висновки про винність обвинуваченоїОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по справі доказах та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала і пояснила, що 08.05.2023 вона відпочивала з дитиною в дендропарку та випила там келих пива. Цього ж дня у вечірній час вона маршрутним таксі приїхала на зупинку до магазину «Меркурій», який знаходиться в с. Бережинка. Коли вона їхала в маршрутці в неї був конфлікт з якоюсь жінкою. На зупинці до неї підійшла ОСОБА_9 та запропонувала допомогу, на що вона відмовилася. Надалі ОСОБА_9 запитала в неї, чому вона відмовляється від допомоги. ОСОБА_9 , в момент коли вона повернулася до дитини, нанесла удар рукою в щелепу, почала смикати її за куртку та штовхнула, вони разом впали на землю і можливо вона подряпала ОСОБА_9 . Під час бійки вона ОСОБА_9 не погрожувала та удари не наносила, а лише не давала можливості останній себе вдарити. Потім до них підійшов якийсь чоловік та розборонив їх і вона пішла додому. По дорозі додому до неї підійшла ОСОБА_10 , виражалася нецезурною лайкою. Обвинувачена вважає, що свідок ОСОБА_11 її оговорює щодо стану сп`яніння. 11.05.2023 вона звернулася до лікаря і він її повідомив, що в неї зламана щелепа. Через деякий час вона хотіла примиритися з потерпілою та вибачалася.

Незважаючи на те, що обвинувачена своюв вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала, її вина повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, всебічно досліджених безпосередньо в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні у суді першої інстанції неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 08.05.2023 вона їхала в одній маршрутці № 284 з ОСОБА_6 з м. Кропивницького в с. Бережинка. У ОСОБА_6 виникли непорозуміння зі своїм сином і невідома їй жінка зробила зауваження ОСОБА_6 , на що остання почала сваритися з тією жінкою та висловлюватися нецензурною лексикою. Близько 8-ої години вечора вона вийшла з маршрутки на зупинці «Меркурій» і ОСОБА_6 також вийшла. Вона запропонувала ОСОБА_6 перенести сумки, але остання почала висловлюватися нецезурною лайкою, погрожувати та бити долонею та кулаком по її обличчі, смикати за кофту, від чого вона впала. Також обвинувачена порвала їй вухо та сережку. Якийсь чоловік втрутився, підняв її та вона пішла додому. По дорозі вона зателефонувала сестрі та повідомила про ситуацію, яка сталася і сестра пішла до зупинки шукати її кривдницю. Конфлікт між нею та ОСОБА_6 тривав близько 5 хвилин, а удари ОСОБА_6 наносила їй близько 2 хв. Після конфлікту з ОСОБА_6 на ній були тілесні ушкодження у виді синців під лівим оком та біля губи. Також була подряпана шия.

Законний представник неповнолітньої потерпілої суду пояснила, що вона з донькою разом не проживає, але 09.05.2023 на донці бачила тілесні ушкодження у виді подряпин на лиці та шиї, а також синців.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працює водієм маршрутки. У теплу пору 2023 року після 17.00 год, точну дату він не пам`ятає, в маршрутку сіла ОСОБА_6 з дитиною. З поведінки ОСОБА_6 йому стало зрозуміло, що ОСОБА_6 перебуває в стані сп`яніння. Під час поїздки у маршрутці у ОСОБА_6 з пасажиркою виник конфлікт. ОСОБА_6 вийшла з маршрутки біля магазину «Меркурій», під час зупинки був якийсь скандал. Свідком конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 він не був.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_9 є її сестрою. 08.05.2023 близько 19.30 год їй зателефонувала сестра та повідомила, що її побила якась жінка з дитиною та вона пішла сестрі назустріч. У сестри було подряпане обличчя та кров на лиці. На зупинці невідомий їй чоловік вказав на кривдницю її сестри це була ОСОБА_6 . Вона підійшла до ОСОБА_6 та запитала її навіщо остання побила її сестру, а у відповідь почула нецензурну лексику, та те, що вона нікого не била. Вважає, що ОСОБА_14 була в стані сп`яніння. Сестру лікували вдома, до лікарні не зверталися.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Меркурій». У теплу пору 2023 року, точної дати вона не пам`ятає, близько 17-18 години, вона знаходилася на робочому місці, у вікно побачила бійку, почула крики і вибігла на вулицю та побачила у ОСОБА_9 кров біля рота та носа. ОСОБА_6 була в нетверезому стані та била потерпілу руками, та нанесла близько 5 ударів ногою, а також царапала та хватала потерпілу за волосся. Потім якийсь хлопець розборонив дівчат. Конфлікт за часом відбувався до пів години.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в теплу пору 2023 року, близько 16-17 год в с. Бережинка він стояв біля магазину «Меркурій». У цей час з маршрутки вийшла обвинувачена в нетверезому стані з дитиною та великою кількістю речей. Потерпіла підійшла до обвинуваченої, щоб допомогти з речами, а ОСОБА_6 відповіла їй нецензурно. Потім між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 почалася сварка та бійка. Хто наніс перший удар він не бачив, але побачив як, ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_9 декілька ударів по обличчю. Потерпіла почала тримати руки обвинуваченої та вони впали на землю. Потім він їх розборонив. У ОСОБА_9 була розбита губа та подряпина над оком. Конфлікт відбувався швидко до 5 хв. Крім нього цю сутичку бачили люди на зупинці та продавець з магазину.

Крім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується письмовими доказами, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2023, за участю понятих, під час якого ОСОБА_9 показала, як ОСОБА_6 наносила їй тілесні ушкодження (а.п. 56-64);

- висновком експерта № 418 від 09.05.2023, яким встановлено, що у ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження у виді: саден на верхній та нижній повіці лівого ока (3), на верхній губі праворуч, на правій щоці, підборідді по центру, передній поверхні шиї. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії предмету (-ів), з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні властивості якого (-их) в ушкодженнях не відобразилися. Дані тілесні ушкодження утворилися орієнтовно до однієї доби до моменту огляду. Враховуючи механізм утворення тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину. Тілесні ушкодження утворилися від не менш 6-ти травматичних впливів (а.п.66);

- висновком експерта № 455/418 від 22.05.2023, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворення, на який ОСОБА_9 вказала в протоколі проведення слідчого експерименту за її участю 18.05.2023 (а.п.69);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.05.2023, в якому зазначено, що свідок ОСОБА_15 , на фото № 4 впізнав особу, яка 08.05.2023 близько 19.30 год наносила тілесні ушкодження раніше невідомій йому дівчині. Згідно довідки до вказаного протоколу на фото № 4 зображена ОСОБА_6 (а.п. 78-80);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2023, в якому зазначено, що свідок ОСОБА_12 , на фото № 2 впізнав особу, яка 08.05.2023 їхала в маршрутці та поводила себе неадекватно, вчиняла сварки. Згідно довідки до вказаного протоколу на фото № 2 зображена ОСОБА_6 (а.п. 84-86).

Отже, проаналізувавши зазначені вище докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що взяті в сукупності всі вищеперераховані докази беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував її дії, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні одну малолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовано не призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, оскільки остання не працює, тобто не має постійного законного джерела доходу, що поставить її у скрутне матеріальне становище та призначивнаближене до мінімальногопокарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт на строк сто годин, що буде достатнім для можливого перевиховання обвинуваченої, профілактики та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, так і особі обвинуваченої.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченої з приводу того, що саме потерпіла ОСОБА_9 була ініціатором конфлікту та перша нанесла їй тілесні ушкодження, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_11 чітко вказали, що саме ОСОБА_6 перша нанесла ОСОБА_9 удари руками по обличчю, що також підтверджується і послідовними поясненнями потерпілої, протоколом слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 18.05.2023, який проведений за участю потерпілої ОСОБА_9 , під час якого остання показала, як саме ОСОБА_6 наносила їй тілесні ушкодження, а також висновками експерта № 418 від 09.05.2023 та 455/418 від 22.05.2023. Крім того, свідок ОСОБА_13 також зазначила, що 08.05.2023 бачила на потерпілій - своїй сестрі, тілесні ушкодження у виді подряпин та крові на обличчі. Також, в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про те, що після конфлікту з потерпілою, ОСОБА_6 зверталась до органів поліції та до судово медичного експерта з приводу заподіяння їй у цей день тілесних ушкоджень.

Таким чином, показання свідків та потерпілої повністю узгоджуються між собою та зазначеними вище письмовими доказами, а протиріч між ними не виявлено.

Інші, недоліки та неточності допущені в ході досудового слідства по даному кримінальному провадженню та на які посилається у своїй апеляції обвинувачена є несуттєвими і такими, що не вплинули на правильність прийнятого по даному кримінальному провадженню судового рішення.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , свого підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2024 стосовно ОСОБА_6 зач. 1 ст. 125 КК України - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2