Справа № 333/1289/21
Провадження № 1-кп/333/68/25
ВИРОК

Іменем України

20 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002326 від 11.09.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого робітником у Приватному підприємстві «Аквалайт», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 року народження і 2009 року народження, маючого статус внутрішньо-переміщеної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

-за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

У період часу з 10 год. 30 хв. по 13 год. 10 хв. 26.06.2020 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленою судом особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження під час досудового розслідування, знаходячись по АДРЕСА_3 , використовуючи для пересування транспортний засіб марки «Кіа», моделі «Carens», із державними реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кузові бежевого кольору, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, заздалегідь розподіливши злочинні ролі, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, маючи при собі заздалегідь підготовлену відмичку, знаходячись у 4 під`їзді за вищезазначеною адресою, відімкнув вхідні двері і проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки, з метою особистого збагачення, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: три жіночі ланцюжки, виготовлені із золота, 585 проби, вагою по 8 грам кожна, вартістю 6 000,00 грн. за одиницю, загальною вартістю 18 000,00 грн., чоловічу печатка, виготовлену із золота, із зображенням скорпіона, 585 проби, вагою 8,5 грами, вартістю 6 000,00 грн., три жіночих браслети, виготовлені із золота, 585 проби, вагою 15,8 та 2 грами, загальною вартістю 20 000,00 грн., жіночий наручний годинник, виготовлений із золота 585 проби, вагою 18 грам, вартістю 15 000,00 грн., сережки, виготовлені із золота, у формі листка, 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 3 000,00 грн., дві монети виготовлені з «Царського» золота, 990 проби, вагою 8,6 та 4,3 грами загальною вартістю 15 000,00 грн., п`ять монет, виготовлених зі срібла загальною вартістю 1 000,00 грн., грошові кошти у розмірі 500,00 грн., грошові кошти в сумі 10 900 доларів США, що станом на 26.06.2020 року еквівалентно 291 030,00 грн., а всього на загальну суму 369 530,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 спільно із невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення і в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоди у великих розмірах на зазначену суму.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

3. Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з урахуванням зміненого прокурором в порядку ст. 338 КПК України обвинувачення, визнав повністю і суду пояснив, що дійсно три роки тому, коли він вперше приїхав в м. Запоріжжя, познайомився в компанії з одним хлопцем, який запропонував йому «легку наживу», на що він погодився з метою особистого збагачення. На автомобілі, за кермом якого знаходився він, вони вдвох приїхали до п`ятиповерхового будинку. Точну адресу він не пам`ятає. Зайшли до під`їзду, двері квартири відчинили за допомогою відмички. Чому саме цю квартиру вони вибрали, він не знає. Там вони пробули хвилин двадцять. Що саме виніс із квартири його знайомий, він дізнався вже з матеріалів справи, оскільки здебільшого він знаходився на порозі квартири, спостерігаючи за тим, щоб ніхто не прийшов. Після цього він поїхав на своєму автомобілі, домовившись із знайомим зустрітися пізніше, але більше з ним не бачився. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Просить покарати не суворо, оскільки він є внутрішньо-переміщеною особою, після початку війни йому довелося з родиною виїхати з м. Маріуполя, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_9 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого і матеріалів щодо речових доказів, з урахуванням наданих до зміни обвинувачення показів потерпілим і досліджених раніше матеріалів кримінального провадження.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що обвинуваченого не знає. Роки три або чотири тому, точно він вже не пам`ятає, о 06 год. 30 хв. він пішов на роботу, а його дружини вийшла з дому о 07 год. 30 хв. Коли він повернувся додому, приблизно о 15.00 год., то не зміг відчинити двері. Він викликав «Кобру». У квартирі дві вхідні двері одна металева, інша дерев`яна. Коли вони зайшли до квартири, то побачили, що всі речі перевернуті і розкидані, всі шафи відкриті. З квартири зникли заховані на кухні 10 000 доларів США, купюрами по 100 доларів, з кімнати 1 000 доларів США, купюрами по 100 доларів, які знаходилися в халаті у дружини, і з шафи приблизно 2 000,00 грн., а також золоті прикраси: три жіночі ланцюжки, виготовлені із золота, 585 проби, вагою по 8 грам кожна, чоловіча печатка, виготовлена із золота, із зображенням скорпіона, 585 проби, вагою 8,5 грами, три жіночих браслети, виготовлені із золота, 585 проби, вагою 15,8 та 2 грами, п`ять монет, виготовлених зі срібла, дві монети виготовлені з «Царського» золота, 990 проби, жіночий наручний годинник, виготовлений із золота 585 проби, вагою 18 грам, сережки, виготовлені із золота, у формі листка, 585 проби, вагою 4 грами. Йому були повернуті співробітниками поліції ювелірні прикраси, окрім чоловічої печатки. Грошові кошти йому повернуті не були. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду.

Із рапорту чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за № 15135 від 26.06.2020 року, судом встановлено, що 26.06.2020 року о 15.38 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , в 4 під їзді, ходять три чоловіка і заглядають в квартири.

Із рапорту чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за № 15150 від 26.06.2020 року, судом встановлено, що 26.06.2020 року надійшло повідомлення від чергового Вознесенівського ВП про те, що 26.06.2020 року, о 14.07 годині, надійшло повідомлення зі служби 102: 26.06.2020 року, о 14 год. 07 хв., за адресою: м. Запоріжжя, Дніпровський район, бул. Вінтера, екіпаж 0012, в автомобілі «Кіо Каренса», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при огляді, в дверях виявили предмети схожі на відмички.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2020 року судом встановлено, що в цей день ОСОБА_8 звернувся до поліції із заявою, в якій просить притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка 26.06.2020 року, в період часу з 07 год. 10 хв. до 15 год. 20 хв., шляхом підбору ключа проник до квартири АДРЕСА_5 , де скоїв крадіжку майна, а саме: золотих виробів і грошових коштів.

Із протоколу огляду місця події від 26.06.2020 року, судом встановлено, що 26.06.2020 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста в області криміналістики і власника, провів огляд приміщення квартири, розташованого на третьому поверсі четвертого під`їзду, за адресою: АДРЕСА_6 . При візуальному огляді замка металевих перших вхідних дверей до квартири яких-небудь ушкоджень не виявлено, однак відкривання замка штатним ключем не можливе, ключ в замку не повертається. Під час огляду місця подій було виявлено і вилучено: виріз лінолеуму зі слідом низу взуття з лінолеуму при вході в коридорі, два вирізу лінолеуму зі слідами низу взуття, відбиток сліду низу взуття на темну плівку з лінолеуму при вході в коридорі, три сліди зі структури тканини з предметів у квартирі, врізаний замок з ключем з першої вхідної двері, односторонній циліндровий механізм врізаного замка з ключем з другої дерев`яної двері, змив з дзвінка до квартири.

Із протоколу огляду місця події від 26.06.2020 року, судом встановлено, що 26.06.2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, володільця автомобіля ОСОБА_11 , з дозволу останнього, провів огляд відкритої ділянки проїзної частини, що знаходиться на перехресті вул. Гребельної і бул. Вінтера у м. Запоріжжі, де одразу за перехрестям в напрямку вул. Кіяшка, виявлено автомобіль марки «Кіа», моделі «Carens», із державними реєстраційним номером НОМЕР_1 . В даному автомобілі знаходилися ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Під час огляду місця подій було виявлено і вилучено: 11 металевих предметів, зовні схожих на відмички надані ОСОБА_12 , 12 металевих монет з підлокітника автомобіля, прикраси з металу жовтого кольору, а саме: 4 ланцюжки, 4 браслети, жіночі часи, 2 пари сережок з камінням, 1 сережка з застібкою, 1 пара сережок з білого металу, 4 підвіски з металу жовтого кольору, брис з камінням з металу білого кольору, 2 каблучки та сережка з металу білого кольору з правої передньої двері автомобіля, транспортний засіб «Кіа» моделі «Carens», у кузові білого кольору, із державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , ключ запалювання від вказаного транспортного засобу.

Із протоколу огляду місця події від 27.06.2020 року, судом встановлено, що 27.06.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста-криміналіста, володільця автомобіля ОСОБА_9 , з дозволу останнього, провів огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_7 , де розташований автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», в кузові білого кольору, із державними реєстраційним номером НОМЕР_3 . Під час огляду місця подій було виявлено і вилучено: транспортний засіб «Toyota», моделі «Camry», в кузові білого кольору, із державними реєстраційним номером НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ із брелком від вказаного транспортного засобу.

Із протоколу огляду речей від 27.06.2020 року, судом встановлено, що 27.06.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_13 , провів огляд резинові капці чорного кольору, на лівому капці із маркуванням «Н», на правому із маркуванням «Т», на підошві та на поверхні капців є нашарування у виді пилу.

Із протоколу огляду речей від 27.06.2020 року, судом встановлено, що 27.06.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_9 , провів огляд кросівок чорного кольору фірми «LOUIS VUITTON», на підошві та на поверхні кросівок мається нашаруванням у виді пилу.

Із висновку судової трасологічної експертизи № 3-626 від 13.07.2020 року, судом встановлено, що циліндровий механізм врізного замку, вилучений 26.06.2020 року при огляді місця події квартири АДРЕСА_5 , міг обертатися наданою на дослідження самоімпресивною відмичкою для відмикання циліндрових механізмів, вилученою з легкового автомобіля «Kia Carens», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході огляду 26.06.2020 року, а сувальдний врізний замок, вилучений там же, був відімкнений самоімпресивною відмичкою з ручкою, вилученою з легкового автомобіля «Кіа Carens» 26.06.2020 року.

Із висновку судової трасологічної експертизи № 3-625 від 14.07.2020 року, судом встановлено, що два сліди низу взуття розмірами: 255х100мм та 210х100мм, які було вилучено 26.06.2020 року під час проведення огляду місця події за фактом крадіжки майна з приміщення квартири АДРЕСА_5 , залишені кросівкою на праву ногу, яку було вилучено 27.06.2020 року у ОСОБА_9 . Слід низу взуття розміром: 62х65мм, залишений не взуттям, вилученим у ОСОБА_9 , та у ОСОБА_13 , встановити, чи не залишений він взуттям, вилученим 26.06.2020 року у ОСОБА_12 не є можливим у зв`язку з не придатністю даного сліду для ідентифікація.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження щодо речових доказів.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений визнав, що він за попередньою змовою із своїм знайомим проник у житло, звідки таємно викрав майно у великому розмірі, що належить потерпілому ОСОБА_10 , за вказаних в зміненому обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, показам потерпілого, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , суд не вбачає.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, соціальні зв`язки одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є внутрішньо-переміщеною особою, офіційно працює.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Процес призначення покарання, а саме врахування всіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, необхідно розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який повинен значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого. Ці обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший.

Аналіз наведених законодавчих умов, існування яких є підставою для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, свідчить про те, що застосування ст. 69 КК України значною мірою залежить від розсуду суду.

Призначення за вироком суду покарання завжди передбачає конкуренцію інтересів обвинуваченого щодо уникнення чи мінімізації негативних правових наслідків для себе й інтересу держави, який полягає у притягненні винної особи до кримінальної відповідальності в міру її вини. Зазначене зумовлюється юридичною природою покарання як передбаченого законом обмеження прав і свобод засудженого, що згідно зі ст. 50 КК застосовується за вироком суду у першу чергу з метою виправлення особи і запобігання вчиненню нових злочинів.

Водночас основним критерієм градації видів покарань, які можуть бути застосовані судом до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, є місце прав людини, втручання в які передбачає кожний із заходів примусу, у загальновизнаній ієрархії людських цінностей. У цій ієрархії право особи на свободу й особисту недоторканність має вищу цінність порівняно з правом власності й іншими речовими правами.

Виходячи із зазначеного ціннісного орієнтиру законодавчий перелік видів покарання, встановлений у ст. 51 КК України, побудований за принципом «сходів», де кожному виду покарання відведено відповідний щабель на шляху від менш до більш суворого.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (ч. 1 ст. 50 КК України). Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 18.04.2024 року у справі № 334/10679/15 касаційний суд зробив висновок, що обираючи вид заходу примусу з-поміж інших, передбачених ст. 51 КК України, суд повинен обґрунтувати висновок про те, що досягнення мети покарання, визначеної приписами ст. 50 КК України, може бути забезпечено саме шляхом переходу на підставі ч. 1 ст. 69 КК до більш м`якого виду основного покарання.

Сучасна європейська доктрина свідчить, що пенітенціарні установи, за рідкісними винятками, не мають виправного ефекту. Навпаки, перший досвід реального позбавлення (закритий тип) або обмеження волі (відкритий тип) часто стає початком багатьох кримінальних кар`єр. Людина в умовах повної чи часткової ізоляції втрачає соціальні зв`язки, трудові навички, а також здоров`я. Водночас вона отримує ярлик «судимого», що обмежує її життєві можливості після звільнення, коли особа, втративши соціальні зв`язки та маючи сформовані риси злочинця, відчуває образу на суспільство та виникає можливість рецидиву.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, тяжкість і конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, а також думку прокурора, який у судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, виходячи з того, що кримінальне правопорушення вчинено у співучасті і роль обвинуваченого як співвиконавця у його вчиненні є незначною, з урахуванням того, що з моменту вчиненого діяння і до ухвалення вироку суду минуло більше 4 років і за цей час обвинувачений будь-яких нових кримінальних правопорушень не вчиняв, сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, що свідчить про позитивну динаміку зміни посткримінальної поведінки обвинуваченого та можливість застосування більш м`якого кримінального покарання (вказане корелюється з висновками Верховного Суду в справі № 335/3804/17 від 24.05.2023 року), суд вважає, що для виправлення ОСОБА_9 і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим і достатнім обрати йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті за це кримінальне правопорушення, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд виходить з такого. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 19.02.2021 року ОСОБА_9 був фактично затриманий о 09 год. 00 хв., 19.02.2021 року. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2021 року відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строк дії якого закінчився і продовжений не був. Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , враховуючи відсутність відповідних клопотань у учасників процесу, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді трьох тисяч неоподаткованих доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1