Справа №295/3753/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту на майно

20.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000189 від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся старший слідчий в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000189 від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Подане клопотання мотивоване тим, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 29.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Під час досудового розслідування встановлено, що посадові особи одного з військових формувань Житомирської області перевищуючи службові повноваження, з корисливих мотивів, налагодили механізм заволодіння бюджетними коштами.

На підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.02.2025, 17.03.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон IPhone 6 сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з наявною сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР №M1001254;

- мобільний телефон Prestigio червоного кольору, модель PSP7512DUO, з наявною сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР №M1001255;

- документи, а саме: товаро - транспортні накладні на 189 арк.; рахунок фактура на 1 арк.; акт-здачі приймання робіт на 2 арк.; договір №02/07/24 від 02.07.2024 на 4 арк., які запаковано до сейф пакету ДБР №М1001221.

Постановою слідчого від 17.03.2025 вилучені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, слідчий вважає за доцільне накласти арешт на вказане майно, з метою збереження речових доказів в даному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені обставини у клопотанні та долучені до нього докази є обґрунтованим та достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно під час обшуку, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст.170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: - мобільний телефон IPhone 6 сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з наявною сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР №M1001254;

- мобільний телефон Prestigio червоного кольору, модель PSP7512DUO, з наявною сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР №M1001255;

- документи, а саме: товаро - транспортні накладні на 189 арк.; рахунок фактура на 1 арк.; акт-здачі приймання робіт на 2 арк.; договір №02/07/24 від 02.07.2024 на 4 арк., які запаковано до сейф пакету ДБР №М1001221, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна, тобто забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000189 від 29.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1