Справа № 521/7529/24
Номер провадження:1-кс/521/640/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2025 року м. Одеса
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, без інвалідності, з вищою освітою, одруженого та маючого дитину-немовля ІНФОРМАЦІЯ_2 , ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час перебуваючого в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, -
Відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Запобіжний захід діє до 13.02.2025 року включно.
Посилаючись на дані про особу підозрюваного, характер інкримінованих йому діянь, наявністю ризиків, які були встановленні під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного та одночасної потреби у проведенні слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень та завершення досудового розслідування у даному провадженні, а також для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідча просить слідчого суддю продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування строком до 18.03.2025 року включно.
Прокурор в судовому засіданні просив слідчого суддю продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу на даний час немає та встановлені ризики під час обрання запобіжного заходу продовжують існувати й на теперішній час.
Захисник в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення клопотання органу досудового розслідування, а саме посилаючись на дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , який одружений та має на утриманні дитину-немовля, постійне місце проживання на території міста Одеси, а також з огляду на майновий стан підозрюваного, вважала можливим визначити йому заставу як альтернативний запобіжний захід.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Дослідивши клопотання та матеріали, які наданні в його обґрунтування, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно вимог КПК України щодо порядку продовження строку тримання під вартою слідчий суддя має перевірити обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що на даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину.
Слідчий суддя вважає доведеним, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам КПК та стандартам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», оскільки наданими доказами доведено, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. До того ж, аналіз наданих документів об`єктивно зв`язують підозрюваного з вказаними правопорушеннями на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування.
Відомостей про те, що повідомлення про підозру на даний час оскаржується чи була скасована в порядку ст. 303 КПК України, слідчому судді не надано.
Отже, наявні на даний час, докази у кримінальному провадженні виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, які були раніше встановлені слідчими суддями під час застосування (продовження) запобіжного заходу, продовжують існувати й на теперішній час.
Обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, також були перевірені слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу. А саме, дані обставини, на час розгляду вказаного клопотання, не змінились та виправдовують подальше продовження строку дії обраного запобіжного заходу відносно підозрюваного.
Крім того, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 органом досудового розслідування доведено, що виконано значну кількість слідчих дій та інших процесуальних дій, а також експертних досліджень, та для об`єктивного, всебічного та повного розслідування злочинів у даному провадженні необхідно виконати ще ряд слідчих та інших процесуальних дій, які є необхідними для завершення досудового розслідування та виконання усіх передбачених вимог КПК України.
Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, проте слідчий суддя вважає, що на теперішній час є необґрунтованими доводи про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
Наразі досудове розслідування триває більше 10-ми місяців, з яких у статусі підозрюваного ОСОБА_6 перебуває з 18.06.2024 року, тобто більше 7-ми місяців.
Слідча у клопотанні просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, не наводячи при цьому жодних ґрунтовних доводів, лише формально посилається на положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, якою визначено, що слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави.
Тобто будь-яких аргументів про необхідність безальтернативного утримання підозрюваного під вартою органом досудового розслідування не наведено. Доводи прокурора в судовому засіданні при вирішенні даного питання також були абстрактними та не містили у собі достатніх аргументів.
При дослідженні обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчим суддею, окрім іншого, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі Одеської області, є громадянином України, не є особою з інвалідністю, має вищу освіту та є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання, перебуває у шлюбних відносинах та має на утриманні дитину-немовля, не є судимою особою.
На підставі викладеного, з огляду на тривале безальтернативне утримання особи під вартою та встановлені обставини, що свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків, місця проживання та наявність сім`ї, яка перебуває на утриманні підозрюваного, слідчий суддя вважає, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, має бути визначений.
До такого висновку слідчий суддя приходить також з огляду на те, що в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність підозри (обвинувачення) або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, «потреба позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
До того ж, слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим та найсуворішим видом запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом та метою якого не має бути покарання для особи, а має бути насамперед попередження вчинення ним нового злочину чи запобігання продовження злочинної діяльності.
Вирішуючи питання про визначення розміру застави, який буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою розслідуванню кримінального провадження, слідчий суддя виходить з положень, встановлених ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку підозрюваного (обвинуваченого) на судове засідання.
На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у даному випадку слід визначити заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків у разі його звільнення під заставу.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області.
У разі внесення застави, в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 2 (два) місяці, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення в більш безпечне місце, в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;
3) утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному провадженні;
4) здати на зберігання до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси свій паспорт (паспорти) для виїду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі звільнення з-під варти під заставу та невиконання ним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 36 (тридцять шість) днів в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 11.02.2025 року та діє до 18.03.2025 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії обраного запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, а також направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1