УХВАЛА

Справа №354/1184/23

Провадження № 1-кп/348/74/25

05 лютого 2025 року м. Надвірна

Колегія суддів Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

у складі головуючої-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048, за обвинувальним актом від 17.08.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження № 0000048, за обвинувальним актом від 17.08.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Від обвинуваченої ОСОБА_6 поступило письмове клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивоване тим, що в ході проведення досудового та в судовому засіданні, відповідно до відомостей з камер відеоспостереження та показів свідків було встановлено, що о 15 год. 04 хв. для отримання відправлення на відділені № 1 «Нової пошти», вона підійшла до оператора ОСОБА_8 та надала йому номер для отримання поштового відправлення. І лише через 4 хв. останній віддав їй відправлення, хоча зазвичай посилка видається отримувачу не більше ніж за 2 хв. регламентованого часу. За цей час ОСОБА_8 мав можливість, шляхом телефонного дзвінка або SМS, ММS, GРRS повідомлення сповістити працівників поліції про особу отримувача посилки.

В ході проведення слідчих дій та судового дослідження доказів було встановлено, що ОСОБА_8 користується SМS-картою оператора та провайдера телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» з номером: НОМЕР_1 , у зв`язку з чим виникла необхідність у отриманні доступу до інформації- роздруківки телефонних з`єднань цього абонентського номеру.

У вказаному кримінальному провадженні необхідно отримати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, з метою відслідковування спілкування ОСОБА_8 з іншими особами, які можливо причетні до незаконного (всупереч вимогам КПК України щодо проведення НСРД ) спостереження за особою, контролю за вчиненням злочину, провокування особи на вчинення злочину, а також можливих свідків та очевидців даної події, які користувались мобільним зв`язком та мали спілкування з ОСОБА_8 у день отримання нею посилки та подальшого затримання. В інший спосіб встановити необхідні дані неможливо.

Інформація, яка знаходиться у оператора та провайдера телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», про зв`язок, абонента, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме інформація може бути використана як доказ причетності або непричетності обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, перебування на місці осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також, наявність/відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, чи бути свідками вчинення даного кримінального правопорушення, чи надати будь-яку іншу інформацію, яка б могла мати важливе значення по даному кримінальному провадженню.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання про тимчасовий доступ підтримали та просили їх задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника, вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що подане стороною захисту з метою затягування строків судового розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами.

У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Суд підкреслює, що статтею 333 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду застосовувати під час судового розгляду заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі тимчасовий доступ до речей та документів, тобто належить до дискреційних повноважень суду.

Вирішуючи в судовому засіданні таке клопотання сторони суд з`ясовує для встановлення яких саме обставин вона просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, яке істотне значення можуть мати ці обставини для кримінального провадження, чи вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування, тощо.

В клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів не наведено правових підстав для надання судом тимчасового доступу до речей та документів, передбачених ст.ст. 159, 333 КПК України.

Судом встановлено, що сторона захисту під час досудового розслідування не зверталась відповідно до положень ст. 160 КПК України до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.

Також у клопотанні сторони захисту не наведено обґрунтованих доводів із посиланням на докази щодо причетності інших осіб до незаконного спостереження за особою, провокування особи на вчинення злочину, і таких обставин, які би свідчили на користь тверджень захисника і мали вагоме значення.

Колегія суддів враховує, що обвинувачена під час розгляду кримінального провадження в суді вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала. При цьому, за практикою ЄСПЛ цей Суд визнає необґрунтованими заяви про провокування кримінального правопорушення й не розглядає їх по суті в тих справах, де заявник заперечує сам факт вчинення ним правопорушення та одночасно заявляє про його провокацію (рішення від 08.07.2021 у справі «Берлізев проти України», заява № 43571/12, § 46). Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників міліції.

Окрім цього колегія суддів уважає, що надання тимчасового доступу, про який просить сторона захисту, щодо з`єднань з телефону свідка, є втручанням у права, гарантовані у ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд підкреслює, що стороною захисту також не доведено, що таке втручання у право на повагу до приватного життя свідка, про яке йде мова у клопотанні, є необхідним у демократичному суспільстві, а також буде пропорційним втручанням у права людини відносно завдань кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до загальних правил застосування заходу забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 132 КПК України, їх застосування має виключний та винятковий характер, внаслідок чого суд оцінює можливість встановлення обставин та фактів без застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час на основі доводів сторони захисту судом не встановлено наявність достатніх та розумних підстав, які свідчать про наявність виняткової та виключної необхідності надання тимчасового доступу до запитуваної інформації.

Тому надання тимчасового доступу за таких умов призведе до дисбалансу інтересів приватних осіб та інтересів, завдань кримінального провадження, що є неприпустимим з огляду на те, що надання тимчасового доступу має здійснюватися лише у випадку привалювання інтересів та завдань кримінального провадження над приватними інтересами, правами та свободами конкретної особи.

В аспекті п. 3 ч. 5 ст. 163 КПК України суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Таким чином, запитувана стороною захисту інформація належить до охоронюваної законом таємниці. Зазначені обставини не оспорювалися і самою стороною захисту.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України - слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи, що в аспекті п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, стороною захисту не доведено взагалі зв`язок запитуваної інформації з тими обставинами та фактами, які вона хоче встановити, то у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України суд не може надати тимчасовий доступ до запитуваної інформації, що є охоронюваною законом таємниці, оскільки стороною захисту і не доведено можливість використання цієї інформації як доказів на підтвердження цих обставин та фактів.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що необхідність надання судом тимчасового доступу до речей та документів при розгляді цього клопотання в суді не встановлена, а доводи обвинуваченої та її захисника є безпідставними.

Тому у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 84, 159, 160, 333, 372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженні № 0000048, за обвинувальним актом від 17.08.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали складено 06.02.2025 о 10 год. 00 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3