Справа № 151/363/24
Провадження № 1-кп/151/22/25
УХВАЛА

іменем України

21 січня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чечельницького районного суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 та ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Чечельницького районного суду Вінницької області знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

14 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого, та як зазначає адвокат власницею вилучених грошових коштів, подав до суду клопотання про часткове скасування арешту майна. Клопотання мотивоване тим, що слідчим суддею Бершадського районного суду у справі №126/204/24 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході неправомірного обшуку (без надання такого дозволу судом) серед якого грошові кошти, а саме : купюри номіналом по 500 гривень в кількості 200 штук (100 000 гривень) та грошові кошти в сумі 325 455 гривень, загальна сума 425 455 гривень. Все життя ОСОБА_6 працювала та заощаджувала кошти собі на старість, однак 20.01.2024 без відповідної на те ухвали суду дані кошти були незаконно вилучені з її домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 постійно хворіє, потребує лікування та реабілітації. Кошти були накопичені нею для належного лікування, однак незаконно відібрані, подальше незаконне утримання коштів ОСОБА_6 може загрожувати її життю та здоров`ю, вони негайно необхідні для її лікування. Вказані кошти ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , так-як до цього надавала їм у борг. Тому просить частково скасувати арешт майна, а саме на зазначені кошти.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити подане ним клопотання про часткове скасування арешту майна, оскільки зазначені ним у клопотанні суми належать ОСОБА_6 , а саме матері обвинуваченого, які вона накопичила протягом свого життя для забезпечення своєї старості, однак враховуючи її поважний вік та кількість хвороб необхідні їй для термінового лікування. Зазначив, що на підтвердження належності коштів саме ОСОБА_6 надав копії розписок, з яких вбачається, що ОСОБА_6 давала кошти в борг ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були повернуті ними позичальниці.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо заявленого клопотання адвокатом ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_6 зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки дані кошти є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, судовий розгляд ще не розпочато, у судовому засіданні не доведено належність вилучених коштів ОСОБА_6 належними доказами. Крім того, звернув увагу суду на те, що хоч адвокат і заначає, що кошти вилучені в ході несанкціонованого обшуку, проте КПК визначає випадки, коли слідчий, дізнавач чи прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи, а потім невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку, що і було зроблено у даному кримінальному провадженні. Ухвала про обшук слідчогого судді Бершадського районного суду датована 22 січня 2024 року. Вважає, що питання щодо даних грошових коштів, як і інших речових доказів слід вирішувати не на цій стадії судового розгляду, а за результатами розгляду обвинувального акту.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує, що воно заявлено до початку судового розгляду, судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, на даний час не встановлювався обсяг та порядок дослідження доказів, вказані кошти є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, на які, як зазначає адвокат та не заперечує прокурор слідчим суддею Бершадського районного суду Вінницької області накладено арешт.

Крім того, до клопотання не було долучено переконливих доказів, які б підтверджували, що кошти належать саме ОСОБА_6 , арешт було накладено необґрунтовано та в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, відпала потреба. Надані медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_6 не можуть бути підставою для скасування арешту накладеного на грошові кошти та їх повернення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про часткове скасування арешту необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 174, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11