Справа № 163/440/25 Провадження №11-сс/802/145/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 (№0000097),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2025 року частково задоволено клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та застосовано стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів, тобто до 04 квітня 2025 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вбачаються достатні підстави для обрання стосовно ОСОБА_8 запропонованого слідчою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на цій стадії досудового розслідування інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, а також з метою проведення експертизи на предмет встановлення психічного стану підозрюваного для вирішення подальшого порядку здійснення досудового розслідування з особливостями передбаченими Главою 39 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що прокурором та слідчим не доведено під час розгляду клопотання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. На думку захисника, абстрактна можливість переховування від органів слідства та вчинення іншого злочину, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вимог ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з оскарженої ухвали, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних.

Отже, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої 24.02.2025 останньому підозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, та з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

З огляду на наведене, слідчий суддя обґрунтовано вказав на необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, враховуючи доведену органом досудового розслідування наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Обставини щодо проведення експертизи на предмет встановлення психічного стану підозрюваного для вирішення подальшого порядку здійснення досудового розслідування з особливостями передбаченими Главою 39 КПК України додатково свідчать про те, що без обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо зобов`язати його виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, в чому і полягає необхідність обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

З урахуванням наведеного вище та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням сторони обвинувачення та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: