Справа № 621/4371/24
Пр. № 1-кп/621/328/24
ВИРОК

Іменем України

16 грудня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

за відсутності потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000179 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемове Донецької області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, працює на посаді водія-навантажувача у ТОВ «Друкарня Гуров і К», зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному проступку, передбаченому частиною частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

23 листопада 2024 року близько 10:50 години в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 , перебувала поблизу подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 з якого вийшов ОСОБА_4 , з яким остання розпочала сварку в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В ході виниклої сварки ОСОБА_4 , того ж числа, близько 112:00 години, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс долонею правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив їй синець в області лівої вушної раковини, який по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними діями ОСОБА_4 ,вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку у повному обсязі визнав та під час судового розгляду показала, що ОСОБА_5 , прийшла за місцем його проживання та вчинила сварку в ході якої він наніс їй один удар долонею руки в обличчя.

У вчиненому кримінальному проступку щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши зазначені вище, досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим в умисному легкому тілесному ушкодженні, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;

- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення та готовності нести кримінальну відповідальність;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував; розлучений; має на утриманні дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; офіційно працевлаштований на посаді водія - навантажувача у ТОВ «Друкарня Гуров і К»; приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. 13.12.2023 під час бою отримав МВТ, ВОСП обох кістей з переломом кісток зап`ястка лівої кисті, інші поранення та 25.07.2023 медичною комісією визнанимй непридатним для військової служби; має постійне місце проживання, як внутрішньо переміщена особа, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Приймаючи рішення про призначення покарання саме у виді штрафу, суд приймає до уваги можливість виконання обвинуваченим вироку, оскільки останній має стабільних дохід, його позитивні характеристики, а також той факт, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному проступку, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: