УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року

м. Київ

справа № 947/33993/24

провадження № 51-35впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 щодо направлення матеріалів за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2024 року (справа № 947/33993/24) про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві,з одного апеляційного суду до іншого,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вище вказане клопотання про направлення зазначених матеріалів (справа № 947/33993/24) до іншого апеляційного суду.

Відповідно до клопотання вищевказані матеріали надійшли на розгляд до Одеського апеляційного суду. У поданому клопотанні ОСОБА_5 зазначає про те, що колишні та нинішні судді Одеського апеляційного суду причетні до порушення його прав на захист.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Іншим учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень і заяв стосовно відкладення розгляду клопотання не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, позицію заявника, перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

З наявних у суді касаційної інстанції матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2024 року було закрито провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вказану ухвалу було оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після

задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Проте, жодної із вищенаведених підстав для направлення матеріалів провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого у клопотанні ОСОБА_5 не міститься.

Інших визначених законом підстав у клопотанні ОСОБА_5 для передачі вказаних матеріалів провадження, з одного суду апеляційної інстанції до іншого, не наведено.

Щодо доводів ОСОБА_5 про порушення його прав суддями Одеськогоапеляційного суду, то Верховний Суд зазначає, що дане питання може бути вирішено в порядку статей 8082 КПК шляхом подачі заяви про відвід судді.

Також у клопотанні не наведено обґрунтованих доводів, з яких вбачається неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження судом, у провадженні якого перебувають матеріали провадження, як і доводів про те, що передача справи до іншого апеляційного суду слугуватиме оперативності та ефективності розгляду матеріалів провадження.

Згідно інформації апеляційного суду справа перебуває на стадії повторного розподілу після заявлення самовідводів частиною суддів палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави, передбачені ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі матеріалів провадження (справа № 947/33993/24) до іншого суду апеляційної інстанції з обґрунтувань наведених у клопотанні відсутні.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 щодо направлення матеріалів за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2024 року (справа № 947/33993/24) про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві,з одного апеляційного суду до іншого ? залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3