Справа № 134/1881/24
Провадження №11-кп/801/1273/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу з доповненням прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року відносно засудженого :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карапчів, Глибоцького району, Чернівецької області, до засудження жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого - 12.11.2020 Оратівським районним судом Вінницької області за ст. ст.126-1, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,

- по даній справі засудженого 22.09.2021 Оратівським районним судом Вінницької області за ст. ст. ст. 126-1, 71 ч. 1 КК України до 4 років обмеження волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі в порядку ст.81 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

21 жовтня 2024 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 , своє клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено.

Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на 1 рік 26 днів від подальшого відбування покарання.

Роз`яснено засудженому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає покарання за правилами передбаченими ст. ст. 71, 72 КК України.

Свої висновки суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 відбувши 1/2 частину покарання, призначеного судом за вчинення злочину, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі з поданими до неї доповненнями прокурор Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 просить ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.10.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням ЗУ про кримінальну відповідальність. На думку прокурора судом першої інстанції належним чином не перевірено та не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, під час іспитового строку. Також звернув увагу суду на те, що останній відбуваючи призначене покарання з 25.11.2021, лише у вересні 2023 року працевлаштовувався на контрагентських об`єктах, що спростовує твердження суду про те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення та вказує на пасивне ставлення останнього до праці. Окрім того, відсутні усі підстави стверджувати, що поведінка ОСОБА_7 є сумлінною протягом усього строку відбування покарання, так як адміністраціє установи ВЦ №113 з листопада 2021 по листопад 2023 засуджений взагалі не заохочувався. За таких обставин оскаржуване судове рішення не ґрунтується на об`єктивних даних та є помилковим.

Окрім того, в доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначив про те, що під час розгляду даного клопотання судом не було враховано те, що відповідно до протоколів комісії по розгляду заходів заохочення установи де відбуває покарання засуджений, вбачається те, що неодноразово приймалися рішення про недоцільність застосовувати до останнього заходи заохочення, що в свою чергу свідчить також і про те, що достатньо підстав стверджувати про відсутність протягом усього строку покарання демонстрації виправлення та можливості звільнення останнього від подальшого відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу прокурора з поданими до неї доповненнями підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Засуджений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора та просив ухвалу суду залишити її без змін.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, заперечення засудженого, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненням, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як було встановлено в ході судового розгляду судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 26.11.2021, станом на 30 жовтня 2024 року засуджений ОСОБА_7 відбув 2 роки 11 місяців 4 дні призначеного судом покарання, що становить 1/2 частину призначеного строку покарання.

Згідно наданої характеристики, засуджений ОСОБА_7 в державну установу «Крижопільський виправний центр (№113)» прибув 26.11.2021 року, де за час відбування покарання в установі характеризується наступним чином, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, три рази заохочувався. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проявляє особисту ініціативу. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До засудження офіційно не працював, проте мав стабільний дохід виконуючи сезонні роботи.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_7 працевлаштований згідно строкового трудового договору №139-23 від 29.08.2023 по 11.09.2023 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», згодом згідно додаткової угоди № 155-23 від 11.09.2023 по 16.11.2023 на контрагентському «Керамсвіт» згодом згідно додаткової угоди № 202-23 від 21.11.2023 по 17.06.2024 на контрагентському «ПРОФІТ ІНДАСТРІ» згодом згідно строкового трудового договору № 189-24 від 24.06.2024 по 31.07.2024 на контрагентському «Керамсвіт» згодом згідно строкового трудового договору № Т-15-24/4 від 31.07.2024 по 31.12.2024 на контрагентському «Керамсвіт».

Згідно довідки ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» заробітна плата засудженого ОСОБА_7 , склала за період з вересня 2023 року по вересень 2024 року в сумі 77 111 грн. 68 коп.

Соціально-корисні зв`язки підтримує із матір`ю, сестрою та знайомими, що має позитивний характер. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється, середній.

Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 26.03.2023, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення, протокол №5 від 31.03.2023.

Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 26.11.2023, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення, протокол №21 від 29.11.2023.

Разом з тим, щодо ставлення ОСОБА_7 до правопорушення, останній бере відповідальність за вчинені дії на себе. Не звинувачує інших осіб, не виправдовується, не стверджує, що не було іншого виходу. Вважає, що з ним вчинили справедливо. Свою вину у вчиненні злочину визнав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 апеляційний суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу; товариському ставленні до інших засуджених.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Згідно зі статтею 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, які також знайшли своє підтвердження в апеляційному суді свідчать про виправлення засудженого ОСОБА_7 , що в свою чергу, надає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Виходячи з приписів ст.81 Кримінального кодексу України, вирішальним є саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Апеляційний суд виходячи з положень ст. 81 КК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, проаналізувавши данні щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Суд першої інстанції під час розгляду заяви засудженого повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність достатніх ознак, які вказують на виправлення засудженого.

Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані як судом першої, так і апеляційної інстанції при прийняті рішення. Окрім того апеляційний суд звертає увагу і на те, що під час розгляду даного клопотання у суді першої інстанції прокурор та представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про його звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання, тому апеляційний суд вважає таку позиції непослідовною.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги з доповненням прокурора їх не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу з доповненням прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4