ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 693/469/17
провадження № 1-кп/691/113/24
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2024 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 (бере участь в судовому засіданні дистанційно), захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 (бере участь в судовому засіданні в режимі відеконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області клопотання захисника в кримінальному провадженні № 0000162 відомості 28.03.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України, перекваліфікованого з ч. 1 ст. 115 КК України, яке на виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 08.08.2021 року надійшло за визначеною підсудністю.

29.02.2024 до суду захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 119 КК України, у звязку із закінченням строків давності. В якому вказано, що у провадженні суду перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 дії якого органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 119 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Санкція ч. 1 ст. 119 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до пяти років або позбавлення волі на той самий строк. Отже, правопорушення (злочин) передбачений ч. 1 ст. 119 КК України відносяться до нетяжких злочинів (діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше пяти років). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло пять років. Відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення внесені до ЄРДР 27.03.2017 року. Сама подія відбулася 17.03.2017 року. Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Просила суд звільнити обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України ОСОБА_7 , у звязку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

18.04.2024 від представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 до суду надійшла заява про надання згоди про закриття кримінального провадження, за фактом вбивства через необережність, зазначено, що потерпіла ОСОБА_8 з якою позиція захисника узгоджена не заперечують проти закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ст. 119 КК України у звязку із закінченням строків давності визначених у ст. 49 КК України. Потерпіла ОСОБА_8 погоджується із правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ст. 119 КК України. Просив суд, розгляд справи № 693/469/17 проводити без участі потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 ..

31.05.2024 від прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 надійшов лист, з Вимогами: ДІАП Національної поліції, УІАП ГУНП в Черкаській області від 20.05.2024 року на обвинуваченого щодо навності/відсутності судомистей. Та, в якому зазначено, що в ході судового розгляду захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності. ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні 27 березня 2017 року кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому строк давності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України становить пять років. Враховуючи викладене, вважає що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності підлягає до задоволення. Крім цього, у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30 тис. гривень та моральної шкоди в сумі 100 тис. гривень, який має бути залишений судом без розгляду. Судові витрати у кримінальному провадженні № 0000162 становлять 4218,56 грн, які з урахуванням висновку, викладеного у постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 2-3/241/17, відносяться на рахунок держави. Долю речових доказів необхідно витрішити відповідно до ст. 100 КПК України.

19.06.2024 в судовому засіданні беруть участь: прокурор, захисник, обвинувачений. Потерпіла сторона клопотали про слухання справи за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала внесене клопотання. Обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 119 КК України за закіненням строку притягнення, а кримінальне провадження в суді закрити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , з огляду на висловлену письмово позицію потерпілої щодо погодження з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України, не заперечувала проти заявленого захисником клопотання, про застосування строків даності, визначених ст. 49 КК України, закриття кримінального провадження.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В червні 2017 року до Жашківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт, затверджений 30 травня 2017 року начальниокм Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України.

28.12.2017 року Жашківським районним судом Черкаської області в кримінальному провадженні № 0000162 від 28.03.2017 року постановлено вирок, за яким ОСОБА_7 визнано винним за ч. 1 ст. 119 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, та на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнено від відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року вирок, що наведений вище, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 , скасований і призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

19.10.2021 матеріали кримінального провадження № 0000162 від 28.03.2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України, перекваліфіковано з ч. 1 ст. 115 КК України, надійшли до Городищенського районного суду Черкаської області.

21.10.2021 вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання. Та, 11.10.2022 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, перекваліфікованого з ч. 1 ст. 115 КК України, призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 , її представник ОСОБА_9 погодилися із правовою кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.

Так, згідно обвинувального акту зі зміненим обвинувачення, що погоджений 26 грудня 2017 року, прокурор керуючись ст. 291, 338, 341 КПК України, змінила правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та викладено обвинувачення в наступній редакції.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 27 березня 2017 року, близько 15 години, знаходячись в подвірї будинку домоволодіння за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , реально усвідомлюючи, що одноствольна гладкоствольна мисливська рушниця моделі "Іж-К-5", 16 калібру, промисловий № НОМЕР_1 направлена в бік ОСОБА_11 є джерелом підвищеної небезпеки, взяв рушницю для здійснення її перезарядження мисливським патроном 16 калібру, не передбачаючи і не бажаючи смерті ОСОБА_11 , під час складання, натиснув на спусковий гачок "Іж-К-5", в результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального шротового поранення голови та тулуба, що супроводжувалось вогнепальними ранами голови та тулуба, шротом в ранових каналах, відкритих вогнепальних переломів лівої ключниці та лівої лопатки, розриву лівої підключичної вени, розтрощення тканин лівого надпліччя, проникаючих вогнепальних діркових переломів черепа з розривами твердої мозкової оболонки, забою головного мозку, крововиливу під мякі мозкові оболонки, що призвело до крововтрати з розвитком травматично-геморагічного шоку та настання поліорганної недостатності, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/128 від 28.04.2017 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, в результаті чого 27 березня 2017 року, о 23 годині 45 хвилин, в реанімаційному відділенні Жашківської центральної лікарні настала смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина 8 статті 284 КПК України).

Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Так, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 статті 49 КК України).

Згідно статтей 284 - 288 КПК України, процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 розяснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, подія вчинення якого мала місце в березні 2017 року.

Санкції вказаної статті КК України, вбивство, вчинене через необережність, передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Колегією суддів з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_7 зрозуміла суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих підстав, наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 119 КК України за строками давності та закритті кримінального провадження.

Згідно положень частини 4 статті 12 КК України вказане кримінальне правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_7 є нетяжким злочином (діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні закінчився п`ятирічний строк давності.

Колегією суддів не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також колегія суддів зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 статті 49 КК України, є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Та, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17.

Положення статті 49 КК України є імперативними та передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Колегія суддів звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, з моменту скоєння якого минуло більше шести років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, а тому колегія суддів приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000162 від 28.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов, що заявлений 26.06.2017 потерпілою ОСОБА_8 в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, зважаючи на те, що розгляд кримінального провадження закінчено звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження, слід залишити без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Процесуальні витрати по справі, що пов`язані із проведенням експертиз в загальному розмірі 4 218,56 грн, з них: дактилоскопічної експертизи № 1-000751 від 03.04.2017 року в розмірі 351,84 грн; хімічної експертизи № 2-000860 від 19.05.2017 року в розмірі 1 189,76 грн; балістичної експертизи № 1-000919 від 1.05.2017 року в розмірі 2 676,96 грн, які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 12, 49, 119 ч. 1 КК України, ст. ст. 128, 284, 288, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Гребля, Жашківського району, Черкаської області від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.119 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000162 від 28.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій про можливість вирішення даного позову в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 4 128,56 грн (чотири тисячі сто двадцять вісім гривень п`ятдесят шість копійок) стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави.

Речові докази, після набрання ухвалою законної сили:

- светр, куртку кольору "хакі", гумові калоші, телефон "Nokia", повернути ОСОБА_7 ,

- паперові конверти з зішкребом, відрізком тканини сірого кольору, відрізком тканини білого кольору, змивами речовини бурого кольору, зрізами нігтів, зразками волосся, відбитками пальців, змивами з рук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити,

- мисливську рушницю 16 калібру можелі ІжК, промисловий номер НОМЕР_1 , знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3