Справа № 216/1695/21
провадження 1-кп/216/146/25
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 22.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді заступника начальника СВ відділення №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ

Суть клопотання

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання, в якому він просить:

звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню №0000093 від 22.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч.2 ст.384 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

кримінальне провадження №0000093, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що події, викладені в обвинувальному акті, мали місце у червні 2019 року, але не пізніше 27.06.2019 року. Враховуючи наведене, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 КК України, сплив.

Позиція учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Судом були роз`яснено ОСОБА_4 наслідки закриття кримінального провадження, а також що підстави закриття кримінального провадження, передбачені ст. 49 КК України, виходячи з практики Верховного Суду, є нереабілітуючими, та він не позбавлений права вимагати продовження судового розгляду і ухвалення виправдувального вироку в разі, якщо наполягає на своїй невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

На уточнююче запитання суду обвинувачений пояснив, що вказані вище положення законодавства України йому зрозумілі та він просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, згідно обвинувального акту

ОСОБА_4 на підставі наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 (далі ГУНП в Дніпропетровській області) № 327 о/с від 30.10.2017 призначений на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів крім інших відносяться органи Національної поліції та інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 являвся працівником правоохоронного органу, наділеним владними повноваженнями та в межах своєї компетенції зобов`язаний був захищати права і свободи громадян, пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, та відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України являвся службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Відповідно до розділу І посадової інструкції старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , з якою останній особисто ознайомився 29.01.2019 року, затвердженої заступником начальника відділу поліції- начальником слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - ОСОБА_4 зобов`язаний у своїй діяльності керуватись Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно - правовими актами України.

Відповідно до розділу II вказаної посадової інструкції в обов`язки ОСОБА_4 крім іншого входило:

-усебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, які пом`якшують чи обтяжують його покарання, надання їм незалежної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень;

-за дорученням керівництва слідчого відділу безпосередньо здійснювати досудове розслідування кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення переважно загально - кримінальної спрямованості;

-забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів учасників кримінального провадження;

-не вчиняти будь - яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості. Не допускати учинення дій на свою користь або в інтересах інших осіб, пов`язаних з

використанням службового становища всупереч інтересам служби, перевищення службових повноважень.

Відповідно до розділу IV вказаної посадової інструкції ОСОБА_4 ніс відповідальність за:

-невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією;

-законність та своєчасність здійснення процесуальних дій;

-неухильне дотримання вимог та обмежень, встановлених ЗУ "Про запобігання корупції".

При цьому, старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , являючись службовою особою та представником правоохоронного органу, наділеним владними повноваженням, будучи відповідальною особою за збереження речових доказів та майна, яке описано, скоїв навмисний злочин проти правосуддя при наступних обставинах.

Так, в провадженні старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 10.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_10 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

03 червня 2019 року в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 в службовому кабінеті №317 Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Поштовий, 71, оглянуто та вилучено золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору, яку добровільно видано свідком ОСОБА_11 , про що слідчим ОСОБА_4 складено процесуальний документ - протокол огляду та вилучення.

З показів свідка ОСОБА_11 слідчому ОСОБА_4 стало достовірно відомо, що вказану сережку йому передав знайомий на ім`я ОСОБА_12 , який у вказаному кримінальному провадженні на той момент встановлений як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і малися всі об`єктивні докази причетності вказаної особи до вчинення крадіжок особистого майна громадян та кваліфікації його дій за ознаками тяжкого злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

В той же день, 03.06.2019 року слідчим ОСОБА_4 у порядку ст. 110 КПК України прийнято процесуальне рішення про визнання вказаної золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору в якості речового доказу та передачі її на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , про що слідчим ОСОБА_4 винесено відповідну постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Таким чином, відповідно до ст. 98 КПК України матеріальний об`єкт - вказана золота сережка 585 проби з камінцем білого кольору набула статусу речового доказу, так - як могла бути використана в ході проведення

досудового розслідування як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. №1104 речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених вказаним порядком. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Надалі, старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , являючись відповідальною особою за збереження майна, яке було їм описано, вилучено та ввірено, а саме золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору, будучи зобов`язаним відповідно до п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 та ч. 2 ст. 100 КПК України помістити вказане майно яке описано до кімнати зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області або передати його власнику на відповідальне зберігання, у червні 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вищевказаних норм, речовий доказ який перебував в його розпорядженні та був ввірений йому, а саме золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору описану та вилучену ним 03.06.2019 у свідка ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0000856 до кімнати зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області не помістив та не передав власнику на відповідальне зберігання, здійснивши з вищевказаним описаним майном - золотою сережкою 585 проби з камінцем білого кольору інші невстановлені слідством незаконні дії, у зв`язку з чим вищевказаний речовий доказ зник з матеріалів кримінального провадження.

Після того, з метою приховування факту зникнення з кримінального провадження речового доказу - золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору старшим слідчим відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 умисно було підроблено та долучено до матеріалів кримінального провадження розписку без дати на своє ім`я від імені потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_10 отримала золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору для зберігання до рішення суду.

При цьому, згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №19/104-17/1/722 від 26.06.2020 підпис від імені ОСОБА_10 у розписці від імені ОСОБА_10 на ім`я старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_10 отримала від працівників поліції належну їй золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору, яка була раніше у неї викрадена, виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення згідно обвинувального акту

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 388 КК України як інші незаконні дії з майном, яке описано, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, згідно обвинувального акту

Крім того, ОСОБА_4 на підставі наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 (далі ГУНП в Дніпропетровській області) № 327 о/с від 30.10.2017 призначений на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів крім інших відносяться органи Національної поліції та інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 являвся працівником правоохоронного органу, наділеним владними повноваженнями та в межах своєї компетенції зобов`язаний був захищати права і свободи громадян, пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, та відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України являвся службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Відповідно до розділу І посадової інструкції старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , з якою останній особисто ознайомився 29.01.2019 року, затвердженої заступником начальника відділу поліції- начальником слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - ОСОБА_4 , зобов`язаний у своїй діяльності керуватись Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно - правовими актами України.

Відповідно до розділу II вказаної посадової інструкції в обов`язки ОСОБА_4 крім іншого входило:

- усебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, які пом`якшують чи обтяжують його покарання, надання їм незалежної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень;

- за дорученням керівництва слідчого відділу безпосередньо здійснювати досудове розслідування кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення переважно загально - кримінальної спрямованості;

- забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів учасників кримінального провадження;

- не вчиняти будь - яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості. Не допускати учинення дій на свою користь або в інтересах інших осіб, пов`язаних з використанням службового становища всупереч інтересам служби, перевищення службових повноважень.

Відповідно до розділу IV вказаної посадової інструкції ОСОБА_4 ніс відповідальність за:

- невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією;

- законність та своєчасність здійснення процесуальних дій;

- неухильне дотримання вимог та обмежень, встановлених ЗУ "Про запобігання корупції".

При цьому, старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , являючись службовою особою та представником правоохоронного органу, наділеним владними повноваженням, будучи відповідальною особою за збереження речових доказів та майна, яке описано, скоїв навмисний злочин проти правосуддя при наступних обставинах.

Так, в провадженні старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 10.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_10 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

03 червня 2019 року в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 в службовому кабінеті №317 Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Поштовий, 71, оглянуто та вилучено золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору, яку добровільно видано свідком ОСОБА_14 , про що слідчим ОСОБА_4 складено процесуальний документ - протокол огляду та вилучення.

З показів свідка ОСОБА_11 слідчому ОСОБА_4 стало достовірно відомо, що вказану сережку йому передав знайомий на ім`я ОСОБА_12 , який у вказаному кримінальному провадженні на той момент встановлений як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і малися всі об`єктивні докази причетності вказаної особи до вчинення крадіжок особистого майна громадян та кваліфікації його дій за ознаками тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В той же день, 03.06.2019 року слідчим ОСОБА_4 у порядку ст. 110 КПК України прийнято процесуальне рішення про визнання вказаної золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору в якості речового доказу та передачі її на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , про що слідчим ОСОБА_4 винесено відповідну постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Таким чином, відповідно до ст. 98 КПК України матеріальний об`єкт - вказана золота сережка 585 проби з камінцем білого кольору набула статусу речового доказу, так - як могла бути використана в ході проведення досудового розслідування як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Надалі, старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , являючись відповідальною особою за збереження майна, яке було їм описано, вилучено та ввірено, а саме золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору, будучи зобов`язаним відповідно до п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 та ч. 2 ст. 100 КПК України, помістити вказане майно яке описано до кімнати зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області або передати його власнику на відповідальне зберігання, у червні 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вищевказаних норм, речовий доказ, який перебував в його розпорядженні та був ввірений йому, а саме золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору описану та вилучену ним 03.06.2019 у свідка ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0000856 до кімнати зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області не помістив та не передав власнику на відповідальне зберігання, здійснивши з вищевказаним описаним майном - золотою сережкою 585 проби з камінцем білого кольору інші невстановлені слідством незаконні дії, у зв`язку з чим вищевказаний речовий доказ зник з матеріалів кримінального провадження.

Після того, з метою приховування факту зникнення з кримінального провадження речового доказу - золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору старшим слідчим відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 умисно було підроблено та долучено до матеріалів кримінального провадження розписку без дати на своє ім`я від імені потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_10 отримала золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору для зберігання до рішення суду.

При цьому, згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №19/104-17/1/722 від 26.06.2020 підпис від імені ОСОБА_10 у розписці від імені ОСОБА_10 на ім`я старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_10 отримала від працівників поліції належну їй золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору, яка була раніше у неї викрадена, виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.

У подальшому, старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , являючись працівником правоохоронного органу, з прямим умислом, з метою укриття своїх невстановлених слідством незаконних дій з речовим доказом - золотою сережкою 585 проби з камінцем білого кольору, що потягло зникнення вказаного речового доказу, з метою введення в оману органу, що здійснює досудове розслідування, суду, в третій декаді червня 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, надав прокурору у кримінальному провадженні №0000402 від 22.02.2018 за ознаками тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України - прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_15 зібрані в ході досудового розслідування докази, серед яких документи щодо визнаної речовим доказом у кримінальному провадженні золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору, яка насправді була відсутня, тобто здійснив подання завідомо недостовірний доказ.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України визнана речовим доказом золота сережка 585 проби з камінцем білого кольору у кримінальному провадженні №0000402 могла містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд повинні були встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мали значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню.

27 червня 2019 року прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_15 , який не володів інформацією про недостовірність наданого йому слідчим ОСОБА_4 доказу, затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000402 від 22.02.2018 за підозрою ОСОБА_13 у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та у подальшому разом з вказаним недостовірним доказом, документами щодо визнаної речовим доказом у кримінальному провадженні золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору, яка насправді була відсутня, з підробленою розпискою від імені ОСОБА_10 про те, що та отримала від працівників поліції належну їй золоту сережку 585 проби з камінцем білого кольору, та з іншими доказами у кримінальному провадженні передано до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для розгляду по суті.

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 суд було введено в оману та позбавлено можливості дослідження у кримінальному провадженні №0000402 речового доказу - золотої сережки 585 проби з камінцем білого кольору, який міг бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та на підставі яких прокурор і суд повинні були встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мали значення для кримінального провадження та підлягали доказуванню.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення згідно обвинувального акту

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 384 КК України як подання завідомо недостовірних доказів, яке поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Позиція суду

Щодо невизнання вини обвинуваченим

В Постанові Верховного Суду від 2603.2020 по справі № 730/67/16-к викладено наступні висновки щодо застосування норм права.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 по справі № 566/554/16-к, ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, в яких також зазначено, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК. У зв`язку з цим, суд першої інстанції незалежно від визнання обвинуваченим вини має звільнити його від кримінальної відповідальності, а не від покарання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17 зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності заст. 49 КК(сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи наведене, невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Щодо дослідження доказів та встановлення всіх обставин справи

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції висловив наступні висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження усієї сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та вини обвинуваченого у його вчиненні.

Щодо строків давності

Виходячи з положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 та ч. 2 ст. 384 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років- у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, станом на час подачі клопотання закінчились строки давності, передбачені ст. 49 КК України.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 року по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 року по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 року по справі № 466/5490/17, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності заст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5ст. 49 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Щодо інших питань

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Так в рамках цього кримінального провадження були проведені експертні дослідження, а саме судово-почеркознавча експертиза (висновок №19/104-17/1/722 від 26.06.2020) на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 2615,20 грн.

При цьому, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в Постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року по справі № 203/241/17, відповідно до яких якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи наведене, суд відносить витрати понесені органом досудового розслідування на проведення експертиз на рахунок держави.

Питання про долю документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 22.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 384 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Документи, долучені до матеріалів судового провадження зберігати в матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали проголошено в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 21.02.2025 року о 15-30 год

Суддя ОСОБА_16