Справа №712/3907/25
Провадження №1-кс/712/1570/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000579 від 15.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000579 від 15.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що У провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000579 від 15.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13 по 14.02.2025 року не встановлена особа з використанням мережі інтернет, здійснила несанкціонований доступ до дистанційного банківського обслуговування АТ КБ «ПриватБанк», додатку «Приват24» для бізнесу та заволоділа грошовими коштами з банківського рахунку НОМЕР_1 - ПП «ТАЛИСМАН» код () в сумі 149 792,00 грн. та банківського рахунку НОМЕР_2 - ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» () в сумі 98 092 грн. які були зараховані на рахунок НОМЕР_3 , банківські карти № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_4 , код НОМЕР_6 які в подальшому були частково зняті в банкоматі CACS6359 за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 24.

В якості потерпілої допитана директор ПП «ТАЛИСМАН» ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_7 ) яка пояснила, що ПП «ТАЛИСМАН» код (), було зареєстровано 23.10.2000 р., місце здійснення діяльності, 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Дніпровська, буд. 3, фактичне місце знаходження: Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Івана Виговського, будинок, 1/9, ел. пошта: , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. +77, приміщення за адресою : місто Черкаси, вул. Івана Виговського, будинок, 1/9, орендує у ТОВ «Талісман- Сервіс».

ПП «ТАЛИСМАН» код () має відкритий поточний рахунок в Краматорській філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 .

ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» () на 13.02.2025 року т.в.о. була призначена ОСОБА_6 ( НОМЕР_8 ), т.м. ( НОМЕР_9 ). Бухгалтер по роботі з системою Кліент-Банк (АТ КБ «Приватбанк»), АТ «РАЙФФАЙЗЕН Банк» - ОСОБА_7 ) працює віддалено та на даний час проживає в Закарпатській області, фінансовий телефон для підтвердження входу систему клієнт банк АТ КБ «Приватбанк» та на який надходять СМС повідомлення від оператора банку, номер НОМЕР_10 , належить директору ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» ОСОБА_8 та постійно знаходиться з ним. Ключі для входу в систему Кліент-Банк (АТ КБ «Приватбанк»), АТ «РАЙФФАЙЗЕН Банк», знаходяться на сервері підприємства (в загальному доступі) для бухгалтерії.

13.02.2025 близько 23 год. 16 хв. на мобільний телефон ОСОБА_5 надійшов дзвінок з номеру 3700. Телефонував чоловік, який представився оператором АТ КБ «Приватбанк» та повідомив, що зараз з розрахункового рахунку ПП «Талисман», здійснюється платіж на суму 29 000,00 грн. та попросив підтвердити здійснення зазначеного платежу. ОСОБА_5 в свою чергу повідомила, що підтвердити здійснення платежу може лише бухгалтер, тому наразі не відомо про дану операцію і їй потрібно уточнити про її проведення, тому вона попросила, щоб перетелефонували через декілька хвилин. ОСОБА_5 відразу зателефонувала бухгалтеру ОСОБА_9 (т. НОМЕР_11 ) та запитала чи це вона здійснює платіж, на що їй бухгалтер повідомила, що вона не здійснювала жодних подібних платежів. Після цього ОСОБА_5 , знову зателефонували з АТ КБ «Приватбанк» та повідомили, що знову наявний запит на перерахунок коштів в сумі 148 609,00 грн з розрахункового рахунку підприємства № НОМЕР_1 , який зареєстрований на ПП «Талисман», але остання повідомила, що жодних платежів ні вона, ні бухгалтер підприємства не створювала. На що ОСОБА_5 повідомили, що є декілька запитів на підтвердження платежів та що це можуть бути дії шахраїв і запропоновували заблокувати рахунок, на що вона погодилась.

ОСОБА_5 знову зателефонувала бухгалтеру, яка займається здійсненням платежів та має доступ до клієнт банку підприємства та вона повідомила, що 13 лютого 2025 року о 23:14 до неї надійшов дзвінок від АТ КБ «ПриватБанк» (з номера 3700) з запитом, щодо надання підтвердження оплати на суму 148 609.00 грн на користь ФОП ОСОБА_10 , так як в той час вона не робила платежів та комп`ютер був вимкнений, вона відразу попросила менеджера колл-центру банку не проводити цей платіж та переконала його не проводити взагалі ніяких платежів до ранку.

Приблизно о 23:45 бухгалтер увімкнула комп`ютер, увійшла у клієнт-банк ПП «Талисман», та побачила, що з рахунку все ж таки один платіж, який був перший відправлений (о 23:08 пл. № 2987 на суму 149 792 грн.- отримувач ФОП ОСОБА_4 ) був проведений.

Після блокування рахунку, 14.02.2025 о 00:30 через мобільний додаток WhatsApp було здійснено груповий дзвінок за участю ОСОБА_5 , фінансового директора, власника підприємства та головного бухгалтера до ІТ до спеціаліста підприємства та повідомлено про шахрайські дії з рахунком.

Загальна сума несанкціоновано списаних коштів з рахунку підприємства складає 149 792,00 грн.

Під час спілкування з працівниками АТ КБ «ПриватБанк» повідомили наступне, що грошові кошти в сумі 149 792, 00 грн. були зараховані на Р/р НОМЕР_3 , ФОП ОСОБА_4 та в подальшому були частково зняті з його банківських карток № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

В цей же час не встановленою особою було проведено несанкціонованого втручання в роботу дистанційного банківського обслуговування «Приват24» для Бізнес ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» на загальну суму 98 092 грн. які були зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_4 .

В якості потерпілої допитана ОСОБА_6 , тимчасово виконуюча обов`язки директора ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» код (), було зареєстровано 29.06.2023 р., місце здійснення діяльності, 18006, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Івана Виговського, будинок, 1/9, ел. пошта: , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. +77, приміщення за адресою : місто Черкаси, вул. Івана Виговського, будинок, 1/9, орендує у ТОВ «Талісман- Сервіс».

ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» має відкритий поточний рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 .

Директором підприємства згідно наказу № 1/к від 03.07.2023 р., призначено ОСОБА_8 . Станом на 13.02.2025 року згідно наказом т.в.о. директора була призначена ОСОБА_6 ( НОМЕР_9 ). Згідно з наказом бухгалтером підприємства призначено ОСОБА_11 , а бухгалтер по роботі з системою Кліент-Банк (АТ КБ «Приватбанк») ОСОБА_7 ) працює відділено та на даний час проживає в Закарпатській області, фінансовий телефон для підтвердження входу систему клієнт банк АТ КБ «Приватбанк» та на який надходять СМС повідомлення від оператора банку, номер НОМЕР_10 , належить ОСОБА_8 та постійно знаходиться з ним. Ключі для входу в систему Кліент-Банк (АТ КБ «Приватбанк») знаходяться на сервері підприємства (в загальному доступі) для бухгалтерії.

Право підпису фінансових документів згідно статуту має директор підприємства ОСОБА_8 .

Відповідно до наказу ОСОБА_6 , з 13.02.2025 р. виконувала обов`язки директора ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз». 14.02.2025 р. їй зателефонував директор ОСОБА_8 та повідомив, що 13.02.2025 р. близько 23 год. 54 хв. йому зателефонував оператор АТ КБ «Приватбанк» та повідомив, що з рахунку підприємства № НОМЕР_2 надійшов запит на переказ грошових коштів в сумі 98 092,00 грн. Він відразу зателефонував бухгалтеру, яка здійснює перекази коштів, ОСОБА_12 , та запитав, чи це не вона здійснювала даний переказ, на що вона відповіла, що жодних запитів на переказ коштів не робила, про що відразу було повідомлено оператора Приватбанку та відразу було заблоковано розрахунок підприємства для припинення неправомірного списання коштів. Потім, на його номер телефону надійшло повідомлення, що один платіж на суму 98 092,00 грн. з розрахункового рахунку підприємства було проведено на ФОП ОСОБА_13

- 13.02.2025 23:18, платіж № 267 на суму 98 092,00 грн., отримувач ФОП ОСОБА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , ( НОМЕР_3 - АТ КБ «ПриватБанк») призначення платежу: оплата за послуги з ремонту, за рахунком № 32 від 13.02.2025 р., без ПДВ. Статус платежу сплачено;

При цьому бухгалтер йому повідомила, що 13 лютого 2025 року о 23:42 до неї надійшов дзвінок від ПриватБанку (з номера НОМЕР_13 ) с запитом надати підтвердження оплати, так як в той час вона не робила платежів та комп`ютер був вимкнений, вона відразу попросила менеджера колл-центру банку не проводити цей платіж та переконала його не проводити взагалі ніяких платежів до ранку. Приблизно о 23:57 бухгалтер намагалася зайти в клієнт-банк ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз», але увійти їй не вдалося, так як ключі ЕЦП для входу були заблоковані банком.

Після блокування рахунку, 14.02.2025 р. о 00:30 через мобільний додаток WhatsApp було здійснено груповий дзвінок за її участі, фінансового директора, власника підприємства та головного бухгалтера до ІТ до спеціаліста підприємства та повідомлено про шахрайські дії з рахунком.

Також, 14.02.2025 було підготовлено та відправлено лист за вих. № 72/25 від 14.02.2025 р. до АТ КБ «Приватбанк» з повідомленням про незаконне перерахування коштів з рахунку підприємства, вимогою провести відповідну перевірку та повернути кошти. Наразі відповідь від банку про результати перевірки ще не надходила.

Жодних господарських відносин з ФОП ОСОБА_4 підприємство не мало та грошові кошти ніколи йому не перераховували.

Під час спілкування з працівниками АТ КБ «ПриватБанк» повідомили наступне, що грошові кошти в сумі 98 092,00 грн. були зараховані на Р/р НОМЕР_3 , ФОП ОСОБА_4 та в подальшому були частково зняті з його банківських карток № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

Загальна сума несанкціоновано списаних коштів з рахунку підприємства складає 98 092,00 грн.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення збереження незаконно отриманих грошових коштів, що були перераховані з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 - ПП «ТАЛИСМАН» код () в сумі 149 792,00 грн. та банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 - ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» () в сумі 98 092 грн. на рахунок НОМЕР_3 , банківські карти № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_4 , (код отримувача НОМЕР_6 ), що відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код банку (МФО) 305299, код за , юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м Київ), а саме грошових коштів в загальній сумі 247 884,00 грн., подальшого запобігання розпорядження вказаними грошовими коштами, повернення їх власнику, а також запобігання використання зазначених рахунків для вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний рахунок ФОП ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, у клопотанні просить проводити розгляд без її участі, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник банківського рахунку - ФОП ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 172 КПУ України у судове засідання не викликався.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішила за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей.

Згідно з п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення (ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000579 від 15.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на рахунок НОМЕР_3 , належний ФОП ОСОБА_4 незаконно перераховано грошові кошти з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 - ПП «ТАЛИСМАН» код () в сумі 149792,00 грн. та банківського рахунку АТ КБ «ПритватБанк» НОМЕР_2 - ТОВ «Талісман Мобіліті Солюшонз» () в сумі 98092,00 грн (код отримувача ЄДРПОУ), загальна сума складає 247884,00 грн.

Зазначені обставини підтверджуються долученими прокурором до клопотання та дослідженими у судовому засідання доказами: протоколами допиту потерпілого, випискою платіжних операцій АТ КБ «Приватбанк», платіжною інструкцією № 2987 від 13.02.2025, платіжною інструкцією № 267 від 13.02.2025, іншими документами.

Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що грошові кошти, які були перераховані на банківський рахунок НОМЕР_3 , є предметом кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, отже можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а тому з метою недопущення відчуження майна (зняття, перерахування грошових коштів), чи внесення змін про власника, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурором доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що грошові кошти, які були перераховані на вищевказаний рахунок, є речовими доказами, оскільки набуті кримінально протиправним шляхом. Саме з метою збереження речових доказів і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

Завданням вказаного арешту у клопотанні зазначено запобігання можливості приховування, перетворення та відчуження вказаних грошових коштів.

Водночас, слідча суддя звертає увагу на те, що в поданому клопотанні, з посиланням на те, що арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів, фактично порушується питання про накладення арешту на розрахунковий рахунок, тобто на всі грошові кошти, які знаходяться на вищевказаному рахунку, незалежно від того, чи мають вони відношення до цього кримінального провадження, що не узгоджується з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.

Отже, на думку слідчого судді, є необхідним в цьому випадку накладення арешту саме на грошові кошти у розмірі 247884,00 грн, які як вказано у клопотанні, перераховані на вищевказаний рахунок, з метою їх збереження, як речових доказів.

Викладене не суперечить положенням ч.10 ст.170 КПК України, за змістом яких, арешт може бути накладений на гроші у будь-який валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках.

Слідча суддя вважає, що накладення арешту на грошові кошти у розмірі 247884,00 гривень, які знаходяться на вказаному рахунку, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт, та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів. На переконання слідчої судді, незастосування вказаного арешту може призвести до негативних для провадження наслідків.

Крім того, прокурором у клопотанні ставиться питання про накладення арешту на картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , однак доказів належності таких карток ФОП ОСОБА_4 та перерахування на них коштів потерпілою особою не надано, у зв`язку з чим клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного слідчий суддя приходить висновку про необхідність часткового задоволення вищевказаного клопотання слідчого - в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 247884,00 грн, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який належить ФОП ОСОБА_4 із забороною користування та розпорядження вказаними грошовими коштами.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код банку (МФО) 305299, код за , юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м Київ), який належить ФОП ОСОБА_4 у загальному розмірі 247884,00 грн, заборонивши користування та розпорядження вказаними грошовими коштами.

У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1