Справа № 158/238/25
Провадження № 1-кп/0158/72/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0001027 від 25.09.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, працюючого на посаді тракториста Ківерцівського міського виробничого управління житлово комунального господарства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2024 року приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_6 , всупереч вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відведення, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ЮМЗ» моделі «6 АКМ 40.2» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись по автодорозі сполученням м. Ківерці - с. Заброди, Луцького району Волинської області в напрямку с. Заброди, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, під час об`їзду, допустив наїзд правою стороною причепу на велосипедиста ОСОБА_7 , який відбувся на правій смузі в напрямку села Заброди (на смузі руху велосипедиста).

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового зламу крила лівої клубової кістки, синця в ділянці лівої клубової кістки з поширенням на ділянку живота та лівого стегна, садно в проекції крила лівої клубової кістки, крововиливів в м`які тканини в проекції зламу, синця внутрішньої поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу які стали причиною смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали перебуває грубе порушення ОСОБА_6 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі, показав суду, що він працює на посаді тракториста Ківерцівського міського виробничого управління житлово комунального господарства. 24 вересня 2024р. приблизно о 10 год. 50 хв., під час виконання своїх трудових обов`язків (вивіз сміття на звалище у с. Заброди), керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ЮМЗ» моделі «6 АКМ 40.2» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » та рухаючись по автодорозі сполученням м. Ківерці - с. Заброди, Луцького району Волинської області в напрямку с. Заброди, не врахував дорожню обстановку, під час об`їзду велосипедиста, який рухався в попутному напрямку по ґрунтовій обочині дороги, допустив наїзд правою стороною причепу на велосипедиста ОСОБА_7 . Рухався з невеликою швидкістю, оскільки стан покриття вказаної дороги є незадовільним. Відразу після ДТП він зупинив свій транспортний засіб, викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Повністю відшкодував потерпілій витрати на поховання, а також моральну шкоду. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, оскільки це є єдиним джерелом його доходу та засобів для існування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності та за присутності її представника адвоката ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 немає, просить суворо не карати останнього та не позбавляти волі, а також не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки, та не заперечив щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 , який своїми необережними діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчиненого з необережності, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, є офіційно працевлаштованим на посаді тракториста Ківерцівського міського виробничого управління житлово комунального господарства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілій завдані матеріальні збитки та моральну шкоду, яка просить обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі, а також не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину особою вперше, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності без застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Не призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.09.2023р. за результатами розгляду справи №524/12818/21 (провадження №51-1782км23) вказано, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає суду можливість як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд («судова дискреція») залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків, тощо.

Суд, враховуючи характер та обсяг допущених обвинуваченим ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху, його негативне ставлення до вчиненого, а також те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії необережних, беззаперечно визнав свою вину, вчинене кримінальне правопорушення не спричинено зухвалими навмисними діями, не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зважаючи на думку потерпілої, яка сама по собі, як вказано вище, не є вирішальною, але враховується судом в сукупності з іншими обставинами, клопотання Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області про незастосування до обвинуваченого додаткового покарання та приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із застосовувати ст. ст. 75, 76 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судових інженерно транспортних експертиз №СЕ19/103-24/13492-ІТ в сумі 6367 грн. 20 коп. та №СЕ19/103-24/14241-ІТ в сумі 4775 грн. 40 коп., а всього на загальну суму 11142 грн. 60 коп., які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4-х (чотири) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Судові витрати по справі за проведення судових інженерно транспортних експертиз в сумі 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «ЮМЗ» моделі «6 АКМ 40.2» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », який переданий на відповідальне зберігається Ківерцівського міського виробничого управління житлово комунального господарства залишити за Ківерцівським міським виробничим управління житлово комунального господарства.

- Велосипед марки «Konsul», який зберігається на території спеціального майданчика для тимчасово триманих транспортних засобів за адресою: с. Сокиричі, вул. Солдатська, 1, Луцького району Волинської області повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2024р. скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1