БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2183/2021
Провадження № 1-кс/497/282/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження

10.04.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року поштовим листом до Болградського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постановою начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року (яку вона, заявник фактично одержала на своє звернення 25 лютого 2025 року), закрито кримінальне провадження № 0000039 від 12.11.2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Вважає, що дана постанова прийнята з порушенням норм КПК України та потребує скасуванню з наступних підстав.

Так, підставою її, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших жителів селища Серпневе було звернення до прокуратури від 19.10.2020 року в порядку ст.214 КПК України стосовно службового підроблення посадовими особами Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області документів, що стали підставою на одержання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у приватну власність земельних ділянок на яких знаходились та знаходяться нерухоме майно (житлові будинки), власниками яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Вважає, що слідчим в порушення ч.2 ст.9 КПК України для з`ясування всіх обставин справи не були витребувані: проект землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га кадастровий номер :02:002:0381 (далі Проект-1) та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,15 га кадастровий номер :02:002:0371 (далі Проект-2).

Як вбачається з рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року по справі № 514/141/23 згідно листа Тарутинської селищної ради Белградського району Одеської області від 06.05.2021 року присвоєння адреси «вулиця Осіння 21-А смт. Серпневе, Тарутинський район, Одеська область» рішенням виконкому Серпневської селищної ради не приймалось.

Також, в матеріалах кримінального провадження є в наявності рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 02.10.2020 року № 654-УІІ щодо затвердження проекту із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва (а не для ведення особистого селянського господарства, як зазначено в оскаржуваної постанови), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га кадастровий номер :02:002:0381.

Разом з тим, згідно протоколу 66 сесії VII скликання Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 02.10.2020 року за п.56 Порядку денного розглядалось питання і було прийнято рішення за № 654-УІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га».

Однак, при виготовлення рішення Серпневської селищної ради від 02.10.2020 року за 654- VІІ до останнього посадовими особами Серпневської селищної ради свідомо була внесена зміна адреси земельної ділянки, а саме Осіння 21-А замість Осіння 21, що дало змогу ОСОБА_8 та проектанту технічної документації із землеустрою ОСОБА_10 виготовити Проект-1, так як за адресою Осіння 21 на земельній ділянці площею 2479,7 кв.м. знаходилась житлова будівля власником якої була ОСОБА_9 у відповідності до договору дарування від 19.09.2001 року, що не уможливило надання вказаної земельну ділянку іншій особі

Тому, з наведених підстав рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року по справі № 514/141/23 визнані недійсними рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 582-VІІ щодо надання дозволу ОСОБА_8 на розроблення проекту із землеустрою та від 02.10.2020 року 654-УІІ щодо затвердження проекту із землеустрою та припинено право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0381.

Як вбачається з матеріалів Проекту-2 підставою його розроблення було:

-рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-УІІ про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,15 га.

-акт обстеження домоволодіння від 14.07.2020 року № 414 щодо непридатності житлової будівлі, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як вбачається з рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 21.12.2022 року по справі № 514/592/21 вище вказаний акт складений не тільки з порушенням «Положення про порядок обстеження стану житлових будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним нормам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними до проживання», затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 26.04.1984 року № 189, але і після дати прийняття рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року № 584-УІІ, що вказує на фальшування Проекту-2.

Заявник вважає, що слідчий умисно не прийняв до уваги, що рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-УІІ про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення від 02.10.2020 року № 646-VІІ про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,15 га. приймались в час заходження наданої земельної ділянки житлової будівлі з господарськими спорудами власником яких був за заповітом ОСОБА_6 , який вступив в управління та володіння спадковим майном 05.03.2021 року згідно свідоцтва на право на спадщину.

При ухвалені постанови про закриття кримінального провадження слідчий не керувався рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21.12.2022 року по справі №514/592/21, яке вступило в законну силу 29.05.2023 року, яким визнані недійсними рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-VII про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення від 02.10.2020 року № 646-VІІ про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,15 га. з припиненням право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0371.

Крім того, слідчим в оскаржуваному кримінальному провадженні не були допитані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , права яких були порушені незаконними діями посадовими особами Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області.

Також, не був допитаний проектант ОСОБА_11 , який виготовив технічну документацію з землеустрою принаймні знаходження на проектованих земельних ділянках нерухомого майна інших власників.

Не з`ясовано яка саме посадова особа вказаної Серпневської селищної ради внесла в рішення ради завідомо неправдиві відомості щодо передачі вказаних земельних ділянок у власність.

Не були опитані неповнолітній ОСОБА_7 , його мати ОСОБА_12 та ОСОБА_8 для з`ясування обставин щодо наданих ним рішень Серпневської селищної ради на одержання у приватну власність земельних ділянок, на яких знаходяться житлові будинки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий не з`ясував, з яких підстав та яким чином рішенням виконкому Серпневської селищної ради були присвоєні адреси земельним ділянкам Осіння 19-А, Осіння 51-А, що стало підставою для одержання ОСОБА_7 та ОСОБА_14 додаткових площ земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва.

З цих підстав, заявник вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та їх оцінки у сукупності, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження за її та ОСОБА_9 та інших заявою є передчасним.

Цією скаргою заявник просить постанову начальника відділення № 2 слідчого відділу Белградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України - скасувати.

Окрім цього, щодо строків звернення з даною скаргою до слідчого судді заявник зазначає, що оскаржувану постанову слідчого вона отримала 25.02.2025 року, на яку нею було подана скаргу від 04.03.2025 року з направленням останньої до Болградського районного суду Одеської області рекомендованим поштовим відправленням 05.03.2025 року.

Тобто скарга на постанову слідчого була подана до суду на восьмий день з дня отримання її копії.

Скарга від 04.03.2025 року з датою відправлення 05.03.2025 року до 24.03.2025 року перебувала на розгляді у Болградському районному суді Одеської області коли перебіг процесуального десятиденного строку зупинився.

Відповідно до ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Вище наведене вказує, що десятиденний процесуальний строк для подачі повторно скарги на постанову слідчого від 14.03.2024 року, яку вона одержала 25.02.2025 року з урахуванням перебування скарги від 04.03.2025 року (з датою відправлення до суду 05.03.2025 року) до 24.03.2025 року у Болградському районному суді Одеської області закінчується 26 березня 2025 року.

На переконання заявника строк звернення до суду з даною скаргою не пропущено.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 02.04.2025 року о 13:00 годині (а.с.23), про що повідомлено сторін (а.с.24) та підтверджується довідками про доставку електронних листів (а.с.24 зворотна сторінка та а.с.25).

В судове засіданні 01.04.2025 року сторони не прибули, хоча були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.24-25).

-заявник надіслала заяву про розгляд скарги у її відсутність (а.с.26).

-т.в.о. начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 надіслав заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з неможливістю надати для дослідження матеріали кримінального провадження (а.с.27).

Протокольною ухвалою, було задоволено клопотання слідчого та відкладено судовий розгляд скарги на 10:30 годину 10.04.2025 року (а.с.29), про що повідомлено сторін по справі (а.с.30).

В судове засідання 10.04.2025 року:

-заявник ОСОБА_3 не прибула, надіслала заяву про розгляд скарги у її відсутність в зв`язку з хворобою (а.с.32);

-т.в.о. начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 надіслав до суду матеріали кримінального провадження №0000039 від 20.11.2020 року. При цьому повідомив про неможливість безпосередньої участі в судовому провадженні з причин службової завантаженості та зайнятістю на роботі, а саме перебування в добовому наряді, та просив розглянути вказану скаргу ОСОБА_3 без його участі.

В супровідному листі виклав свою позицію щодо скарги ОСОБА_3 . Зазначив, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проведено всебічно, об`єктивно, повно і неупереджено, проведені слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, за наслідками яких встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, про що винесено вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження з обґрунтуванням прийнятого процесуального рішення.

З огляду на викладене, відділення № 2 слідчого відділу у задоволенні скарги ОСОБА_3 заперечує, постанова про закриття кримінального провадження від 14.03.2024, винесена в рамках кримінального провадження № 0000039 від 20.11.2020 року не є передчасною, оскільки дослідженні всі обставини кримінального провадження, які у сукупності шляхом надання їм об`єктивної оцінки вказують на відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_3 дійшов до наступного висновку.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: - рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділення №2 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_16 винесено (а.с.90-91) постанову про визначення відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області органом, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України (а.с.90-91).

Начальником відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 на підставі постанови від 29.03.2021 року визначено слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування в даному кримінальному провадженні ОСОБА_17 (а.с.94).

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 26.11.2021 року (провадження 1-кс/497/972/2021) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру на шість місяців (а.с.100).

У подальшому начальником відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 отримано Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку:

-кадастровий номер :02:002:0379 розміром 0.12, цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт права власності на земельну ділянку ОСОБА_18 (а.с.101-102);

- кадастровий номер :02:002:0381 розміром 0.12, цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт права власності на земельну ділянку ОСОБА_8 (а.с.103-104);

- кадастровий номер :02:002:0369 розміром 0.12, цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт права власності на земельну ділянку ОСОБА_7 (а.с.105-106);

- кадастровий номер :02:002:0371 розміром 0.15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт права власності на земельну ділянку ФО-П ОСОБА_11 (а.с.107-108).

27.02.2023 року ст.слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 було проведено огляд місця події:

-за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.109-110);

-за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.111-112).

Тоді ж 27.02.2023 року було допитано в якості свідка ОСОБА_19 (а.с.113-114).

Постановою начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року, закрито кримінальне провадження № 0000039 від 12.11.2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Разом з цим, вбачається, що слідчим на неналежному рівні проводилося досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, оскільки не всі можливі і необхідні дії були проведені.

Усі доводи, що викладені в даній скарзі заявником ОСОБА_3 заслуговують на увагу та мають бути детально вивчені слідчим, перевірені та здійснено відповідні слідчі (розшукові) дії.

Таким чином, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження 14.03.2024 року, слідчий не дотримався вимог 284 КПК України.

Адже, слідчим не було здійснено всебічне досудове розслідування та не вичерпано усіх необхідних заходів для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

З огляду на все вище викладене, як встановлено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Згідно принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Частиною 2 ст.8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних проваджень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Однією із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч.1 ст.24 КПК України).

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо.

Проаналізувавши постанову слідчого від 14.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення у співставленні з результатами проведених слідчих дій в ході досудового розслідування. У спірній постанові в порушення ст.110 КПК України не наведено достатніх мотивів прийнятого процесуального рішення, не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

Більш того, постанова є передчасною, оскільки не виконанні усі вказівки процесуального керівника, не вчинено інших необхідних і достатніх процесуальних дій, яким мала б бути надана відповідна правова оцінка, і які мають суттєве значення для встановлення істини в цьому кримінальному провадженні.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні вбачається повна бездіяльність слідчого, який окрім іншого навіть не спромігся реалізувати ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Навіть копія оскаржуваної постанови всупереч вимогам частини шостої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України не була надіслана скаржнику.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.266 КК України задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року, про закриття кримінального провадження № 0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Матеріали кримінального провадження направити прокурору Болградської окружної прокуратури для організації подальшого належного, об`єктивного, всебічного та своєчасного, тобто у найкоротший строк, досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні №0000375 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Копію ухвали направити до СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1