Провадження № 1-кп/333/511/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке 26.09.2024 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001453, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вищевказане кримінальне провадження на стадії підготовчого судового провадження. Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, обвинувачений захисник та представник потерпілого проти цього не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду міста Запоріжжя, підстав для його закриття чи зупинення немає. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, а відтак підстав для його повернення немає.

Зазначене кримінальне провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, що відповідає положенню ч. 2 ст. 27 КПК України.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілі, представник потерпілого та свідки згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, застосувати більш м`який запобіжний захід неможливо, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років; не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, офіційно не працевлаштований; клопотань від поручителів про взяття обвинуваченого на поруки не надходило.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вважають, що прокурор не довів наявність ризиків, про які зазначив в клопотанні, тяжкість покарання за вказані злочини не є визначальною, обвинувачений не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи переховуватися від суду, та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому просили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, також вказали на можливість перебування обвинуваченого за місцем його проживання.

Обвинувачений вказав, що не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, мав тимчасові підробітки вантажником на ринку "Анголенко", також повідомив, що проживає разом з матір`ю.

Розглянувши дане клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України). У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_3 під вартою, суд враховує що він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, у обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи чи інші джерела його доходів, обвинувачений не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та підтверджує можливість переховуватись від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення; та приходить до висновку, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які враховувались при обранні і продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього мають місце і на теперішній час, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України відхиляються, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям "ризик" - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 114-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314-316, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, на 22 січня 2025 року об 11 год. 00 хв. в залі судових засідань в приміщенні Комунарського районного суду міста Запоріжжя, розташованого за адресою: вул. Європейська, 7, м. Запоріжжя.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, залишити без змін та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 06 березня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити установі для попереднього ув`язнення для виконання.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 13 січня 2025 року об 10 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1