Справа № 686/3368/25
Провадження № 1-кс/686/1298/25
05 лютого 2025 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашівка Хмельницького району (колишнього Ярмолинецького району) Хмельницької області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
05 лютого 2025 року слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики , а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що відповідно до вимог статей 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введений воєнний стан, правовий режим якого триває по даний час.
У зв`язку з цим 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошена загальна мобілізація.
Постановою Кабінету міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки».
Відповідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі територіальні центри) є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри).
Пунктом 6 Положення, зокрема, визначено, що штатні посади територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки комплектуються військовослужбовцями, державними службовцями та працівниками Збройних Сил (далі - працівники) відповідно до їх штату та штатного розпису.
Відповідно до пп. «г» п. 1 ст. 3 Закону України, «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій.
У зв`язку із вищевказаним, на підставі вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України, військові посадові особи ТЦК та СП є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.
Окрім цього, відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення про ВЛЕ), затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Вимогами п. 2.1. глави 2 розділу I Положення про ВЛЕ визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Згідно п. п. 2.5.1-2.5.3 глави 2 розділу I Положення про ВЛЕ, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.
Відповідно до п. п. 3.1. 3.2., 3.8 глави 3 розділу I Положення про ВЛЕ, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов, зокрема «непридатний до військової служби».
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК у двох примірниках. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Довідка ВЛК підписується головою та секретарем ВЛК, а її форма та зміст затверджені Положенням про ВЛЕ (додаток №4).

Згідно п. 20.1 глави 20 розділу II Положення про ВЛЕ, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Вимогами п.п. «ґ» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Натомість, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, вирішив незаконно збагатитися шляхом отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за здійснення ним впливу на членів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо прийняття рішення про визнання військовозобов`язаних непридатними до військової служби, а також на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про виготовлення таким особам військово-облікових документів, оновлення даних та подальше виключення з військового обліку, вчинивши умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 16.12.2024, близько 19:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи у парку ім. Івана Франка в м. Хмельницький, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під час зустрічі із раніше незнайомим йому військовозобов`язаним ОСОБА_9 , висловив останньому вимогу про передачу неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 7000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу НБУ становить 291249 гривень, за вплив на членів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби, а також за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про виготовлення ОСОБА_9 військово-облікового документу, оновлення даних та подальше виключення з військового обліку, на що останній вимушено погодився.

В подальшому 17.12.2024, близько 10:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи можливості мобільного додатку «Telegram» (надсилання голосових, текстових та графічних повідомлень), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_9 , повідомив останнього про можливість надати неправомірну вигоду частинами, а саме: 4000 доларів США відразу та 3000 доларів США після отримання відповідних документів, що підтверджують встановлення статусу «непридатний до військової служби» ОСОБА_9 .

Після цього, 31.12.2024, близько 17:30 години ОСОБА_7 , перебуваючи на автозаправній станції «ОККО», що по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під час зустрічі із військовозобов`язаним ОСОБА_9 , отримав від останнього особисті документи, необхідні для проходження військово-лікарської комісії, виготовлення ОСОБА_9 військово-облікового документу, оновлення даних та виключення з військового обліку, а також підтвердив можливість протиправного впливу на членів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 і на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, 03.02.2025, близько 20:40 години ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку №20, що по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під час зустрічі із раніше знайомим йому військовозобов`язаним ОСОБА_9 , отримав від останнього для себе неправомірну вигоду у сумі 4000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу НБУ становить 166905 гривень 20 копійок, за вплив на членів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби, а також за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про виготовлення ОСОБА_9 військово-облікового документу, оновлення даних та подальше виключення з військового обліку.

Своїми діями, що виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України.

03 лютого 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашівка Хмельницького району (колишнього Ярмолинецького району) Хмельницької області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

04 лютого 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2025; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2025; протоколом особистого огляду заявника від 03.02.2025; протоколом проведення огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 03.02.2025; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання особи від 03.02.2025; протоколом обшуку особи затриманої за підозрою у скоєні кримінального правопорушення від 03.02.2025; протоколом огляду від 03.02.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна та усвідомлює неминучість покарання за вчинення вказаного злочину у виді позбавлення волі;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час не вилучені, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись, негайно знищить указане майно;

3) перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати як особисто, так і через інших осіб, на свідків у кримінальному провадженні, щодо зміни показань в сторону його захисту;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час останній ніде не працює, немає постійного джерела заробітку та вчиняв кримінальне правопорушення керуючись корисливим мотивом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Отже, наведені фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності, дають підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

А тому твердження захисника про неможливість впливу на свідків, слідчий суддя вважає непереконливим.

На думку слідчого судді, ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином прокурор не довів.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 181 680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 02 квітня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 02 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1