Справа №760/5462/25 1-кс/760/4459/25
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000649 від 29.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у самому клопотанні просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною його відчуження, розпорядження ним будь-яким чином та використання, а саме на: флеш-накопичувач «DIOVAN»; флеш-накопичувач «AFS»; флеш-накопичувач «Transcend»; планшет чорного кольору; чорнові записи, схожі на нотатки від руки на 2 арк.; предмети схожі на грошові кошти: 200 грн - 68 одиниць, 500 грн - 139 одиниць, 20 грн - 3 одиниці, 50 грн - 1 одиниця, 100 грн - 1 одиниця, 1000 грн - 140 одиниць, 5 Євро - 14 одиниць, 10 Євро - 18 одиниць, 20 Євро - 35 одиниць, 50 Євро - 13 одиниць, загальна сума 223310 грн, 1600 Євро; телефон Iphone білого кольору, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , які вилучено в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у його фактичному користуванні.

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000649 від 29.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме за фактом здійснення за попередньою змовою службовими особами закладів МОЗУ та інститутів Національної академії медичних наук України, зокрема, "Національний науковий центр" Інституту кардіології, клінічної та регенеративної медицини імені академіка М.Д. Стражеска", із рядом суб`єктів господарської діяльності розтрати бюджетних коштів під час здійснення державних закупівель виробів медичного призначення та лікарських засобів.

Прокурор в клопотанні стверджує, що до вчинення вищезазначеного злочину можуть бути причетні Генеральний директор ДУ "Національний науковий центр "Інститут кардіології, клінічної та регенеративної медицини імені академіка М.Д. Стражеска Національної академії медичних наук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головний інженер ДУ "Національний науковий центр "Інститут кардіології, клінічної та регенеративної медицини імені академіка М.Д. Стражеска Національної академії медичних наук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причетний штатний інженер ДУ "Національний науковий центр "Інститут кардіології, клінічної та регенеративної медицини імені академіка М.Д. Стражеска Національної академії медичних наук - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.02.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у його фактичному користуванні, виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Відтак, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність в зверненні до слідчого судді із таким клопотанням.

В той же час, в судовому засіданні прокурор не підтримав подане клопотання. Зауважив, що електронні носії інформації були після вилучення оглянуті, складені відповідні протоколи огляду, в яких зазначено, що таке майно не зберігає на собі ані слідів кримінального правопорушення, також не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На запитання щодо долі решти майна, зазначеного в клопотанні, а саме грошових коштів, прокурор відповів, що ймовірно сформує свою позицію по клопотанню після виступу представника власника майна та її пропозицій щодо арешту майна.

На уточнююче запитання чи підтримує прокурор подане ним клопотання про арешт майна в іншій частині, зазначив, що ініціатор клопотання покладається повністю на розсуд суду.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відтак, правомірність та обґрунтованість такого арешту визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами кримінального правопорушення, що розслідується, та належним мотивуванням клопотання.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Враховуючи фактично не підтримання прокурором у судовому засіданні поданого стороною обвинувачення клопотання про арешт майна, а також те, що прокурором не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто взагалі прокурор під час судового розгляду самоусунувся від виконання своїх процесуальних обов`язків та дотримання принципу змагальності, відтак у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Пунктом 2 ч.1 ст.169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді (ч.3 ст.169 КПК України).

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 169, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене у нього майно, а саме: флеш-накопичувач «DIOVAN»; флеш-накопичувач «AFS»; флеш-накопичувач «Transcend»; планшет чорного кольору; чорнові записи, схожі на нотатки від руки на 2 арк.; грошові кошти в розмірі 223310 грн та 1600 Євро; телефон Iphone білого кольору, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , які вилучено в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у його фактичному користуванні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8