Дата документу 14.02.2025
Справа № 334/3474/24
Провадження № 1-в/334/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну вищу освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання зазначено про те, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з випробувальним строком на 1 рік.

22.08.2024 вирок відносно ОСОБА_3 надійшов на виконання до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ. на підставі якого засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку з вчиненням ним діяння, караність якого усунена законом, так як своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3006,17грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та виключає кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі, подання просить задовольнити.

Відповідно до положень ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки в поданні ставиться питання про покращення становища засудженого, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності всіх учасників.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з випробувальним строком на 1 рік.

Зі змісту вироку вбачається, що в березні 2024 року ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 3006,17 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-1X) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУПАП визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУПАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн., 50 відсотків його розміру становлять 1514 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514,00 грн. х 2 =3028 грн.).

Згідно із ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 цього Кодексу, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно із вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 липня 2024 року, сума викраденого майна ОСОБА_3 становить 3006,17 грн., тобто вартість таємно викраденого майна становить меншу суму за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на норми ст. 58 Конституції України, ст.3 та ст.5 КК України, діяння, за вчинення якого ОСОБА_3 був визнаний винним, не підпадає під кримінально карне діяння, передбачене Особливою частиною КК України та підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вищевказане діяння.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1