Провадження №: 1-кп/755/313/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасові доступи до речей і документів, про призначення судової-фоноскопічної експертизи та про проведення судово-дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000906 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000906 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 повторно подано клопотання про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з можливістю їх вилучення, в яких міститься інформація щодо місцезнаходження та з`єднання абонентів за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , якими користуються ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме щодо вхідних та вихідних дзвінків, їх тривалість (в тому числі з`єднання нульової тривалості), із зазначенням використовуваних сім-картками ІМЕІ мобільних терміналів, з`єднання даних сім-карт, дати, часу, адрес та азимутів базових станцій, через які здійснювались вхідні та вихідні дзвінки, режим в літаку, смс-повідомлення, у мобільному терміналі в період з 26.03.2021 по 08.04.2021 (включно).

Окрім того, сторона захисту також повторно заявила ідентичне за структурою клопотання про призначення судово-фоноскопічної експертизи, проведення якої просив доручити ІНФОРМАЦІЯ_11 . Зазначив, що відносно обвинуваченого з боку правоохоронних органів за допомогою ОСОБА_6 відбулася провокація, а відео- та аудіозаписи, які містяться на носіях, наявних в матеріалах кримінального провадження, не відповідають дійсності та на думку сторони захисту є змонтованими.

Зазначив необхідним на вирішення експертів поставити наступні питання:

-чи за допомогою одного спеціального технічного засобу були зафіксовані аудіо-, відеозаписи, які містяться на наступних носіях інформації: карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т?

-чи є представлені на дослідження фонограми оригіналом чи копією, які містяться на наступних носіях інформації: карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т?

-чи зазнавали зміни фонограми, які містяться на наступних носіях інформації: карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т?

-яка давність виготовлення фонограм, які містяться на наступних носіях інформації: карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т?

-чи немає на даних фонограмах, які містяться на наступних носіях інформації: карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карті пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т, ознак будь-яких змін їх первісного стану, який їх характер?

-чи можуть виявлені зміни утворитися в процесі звичайної експлуатації фонограми або вони є наслідком навмисних дій?

-чи є можливість відновити первинний зміст пошкодженої фонограми, якщо він є?

-який технічний рівень навичок виробника вказаних вище фонограм?

Вказав, що для вирішення поставлених питань експертам необхідно надати: карту пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 121 т, карту пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 79 т, карту пам`яті Micro SD card 16 Gb інв. № 122 т, на які були зафіксовані розмови обвинуваченого ОСОБА_3 під час зустрічі із ОСОБА_6 (вигадані дані ОСОБА_13 ), а також матеріали кримінального провадження.

Вказав, що іншими (новими) обставинами, регламентованими ст. 350 КПК України, для повторного заявлення вказаних клопотань є інформація, отримана стороною захисту в ході допиту обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду.

Окрім того, адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про проведення судово-дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні, яке мотивував тим, що на речових доказах, які досліджувалися судом в судовому засіданні, та в яких містилася психотропна речовина - відсутні відбитки пальців рук обвинуваченого ОСОБА_3 , що на думку сторони захисту, носить явно провокативний характер кримінального провадження та може бути підставою для визнання фальсифікації матеріалів кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав подані ним клопотання та просив їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання захисника та вказала, що дана поведінка сторони захисту свідчить виключно про затягування судового розгляду справи, а також зазначила, що стороною захисту належним чином не обґрунтовано нові підстави для заявлення зазначених клопотань, а структура клопотань цілком відповідає первинним.

Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, вважає клопотання про тимчасові доступи та про призначення судової фоноскопічної експертизи необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, тобто згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу. Також, за частиною 5статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: 1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; 2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; 3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує. Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 в справі № 676/7346/15-к). Використання цього інституту також має місце в практиці Конституційного Суду України (КСУ), який вказав, що повторне звернення до тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09.07.2018 №213-1(І)/2018).

Також, відповідно до частини 2статті 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відтак суд зауважує, що інші процесуальні закони України містять чіткі норми щодо запобігання зловживанню процесуальними правами.

За частинами 2-4 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка регулює діяльність Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), суд не розглядає жодної індивідуальної заяви, поданої згідно зі статтею 34, якщо вона: a) є анонімною; або b) за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута Судом чи була подана на розгляд до іншого міжнародного органу розслідування чи врегулювання, і якщо вона не містить нових фактів у справі. Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає: a) що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; або b)що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином. Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно з цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Суд звертає увагу сторони захисту, що ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2024 року та від 26.09.2024 року було розглянуто ідентичні клопотання сторони захисту про призначення судової-фоноскопічної експертизи з аналогічних питань, а також про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні операторів мобільного зв`язку щодо з`єднання абонентів за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , якими користуються ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

При цьому, судом повторно проаналізовано підстави повторного заявлення зазначених клопотань до суду, проте встановлено, що вони носять ідентичний характер з вже розглянутими судом. Слід зазначити, що фактична зміна порядку викладення інформації у клопотаннях та посилання сторони захисту на ту інформацію, яка зазначалася у письмових поясненнях обвинуваченого ОСОБА_3 та надавалася під час його допиту в судовому засіданні, не може сприйматися судом як інші (нові) підстави, регламентовані ст. 350 КПК України.

Зазначена поведінка захисту носить систематичний характер та здійснюється виключно для затягування розгляду справи. Суд неодноразово наголошував увагу учасників кримінальних проваджень, що затягування строків розгляду кримінальних проваджень та подальше їх порушення не допускається в демократичному суспільстві, а недопущення вказаних дій законодавчо покладається на суддів (ч. 2 ст. 106 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»).

Суд повторно наголошує увагу сторони захисту на тому, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під час слухання справи. (Хусейн та інші проти Азербайджану; Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії; Poletan і Azirovik проти колишньої Югославської Республіки Македонія).

Окрім того, враховуючи зміст статті 8 Конституції України та практику Конституційного Суду України, верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій державної влади.

Верховенство права як нормативний ідеал, до якого має прагнути кожна система права, і як універсальний та інтегральний принцип права необхідно розглядати, зокрема, в контексті таких основоположних його складових: принцип законності, принцип поділу державної влади, принцип народного суверенітету, принцип демократії, принцип юридичної визначеності, принцип справедливого суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Аналізуючи вищезазначене слід наголосити увагу, що повторне вирішення зазначених клопотань сторони захисту з тих самих підстав суперечитиме принципу правової визначеності, а дуальність наслідків судових рішень не допускається в рамках верховенства права.

У цьому випадку захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 повторно заявив ідентичні за структурою клопотання, що суд розцінює винятково як факт зловживання своїми процесуальними правами, що спрямовано на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду вказано кримінального провадження, а тому зазначені клопотання задоволенню не підлягають.

Стосовно вирішення питання про призначення дактилоскопічної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За змістом ч. 1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Розташування статей 242, 244 КПК України у Главі 20 цього Кодексу свідчить, що залучення експерта є одним з видів слідчих дій.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Таким чином, для призначення судом експертизи за клопотанням сторони кримінального провадження повинні бути достатні підстави для її проведення, в тому числі, наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У частині 2 статті 242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим.

Доводи, якими сторона захисту обґрунтовує необхідність призначення експертизи не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За таких обставин, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У судовому засіданні були досліджені письмові та речові докази, надані стороною обвинувачення, під час дослідження яких було встановлено, що паперові згортки та зіп-пакети, які містять психотропну речовину, були вилучені у присутності понятих. При цьому, поняті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також свідок ОСОБА_13 були допитані в судовому засіданні. Суд наголошує увагу на тому, що сторона захисту скористалася своїм правом на допит вказаних свідків, судом було забезпечено можливість їх перехресного допиту учасниками кримінального провадження в судовому засіданні, проте зазначені у клопотанні питання учасниками не з`ясовувалися та виникли після допиту вказаних свідків та обвинуваченого ОСОБА_3 .

Окрім того, захисник - адвокат ОСОБА_4 неодноразово зазначав, що клопотання про виклик ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було задоволено судом. Суд на постійній основі сприяв стороні захисту у виклику вказаних свідків, шляхом надсилання судових викликів на адресу проживання останніх, постановленням ухвал про привід, проте стороною захисту не використовувалися надані процесуальні можливості стосовно забезпечення їх участі в судовому засіданні та ефективним способом захисту прав обвинуваченого обрано саме забезпечення явки свідків шляхом телефонної розмови. При цьому стороною захисту зазначено, що оперативний працівник, який приймав участь у даному кримінальному провадженні, наказав останнім не їхати у судове засідання. Жодного доказового обґрунтування вказаним доводам суду не надано.

Суд наголошує увагу, що зазначені питання щодо факту вилучення психотропної речовини у обвинуваченого ОСОБА_3 та подальшого процесуального документування могли бути вирішені учасниками кримінального провадження при реалізації права на допит зазначених свідків, проте зазначеною процесуальною можливістю сторона захисту в повній мірі не скористалася та заявила клопотання про призначення судово-дактилоскопічної експертизи.

При цьому, варто наголосити увагу, що стороною захисту вперше заявлено клопотання про призначення та проведення по кримінальному провадженню судово-дактилоскопічної експертизи відповідних речових доказів, тобто майже через чотири роки після їх вилучення та проведення з ними відповідних маніпуляцій, хоча учасники кримінального провадження не були позбавлені можливості заявити відповідне клопотання одразу після їх вилучення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд враховує обставини вилучення зазначених стороною захисту речових доказів, подальші їх огляди уповноваженими особами, зокрема працівниками органу досудового розслідування та експертних установ, під час яких до речових доказів мали доступ відповідні особи, відсутність даних які б свідчили, про те, що при проведенні цих слідчих дій уповноважені особи дотримувались спеціальних умов поводження з речовими доказами, а також те, що з моменту вилучення речових доказів пройшов значний час, а саме майже чотири роки, а тому вважає, що на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що на речових доказах міститься слідова інформації, виявлення та дослідження якої надало б можливість зробити експертний висновок щодо зазначених стороною захисту питань, та відповідно відсутні достатні відомості, що вказують на можливість досягнення мети проведення вказаного експертного дослідження.

Суд зазначає, що оцінка зазначених доводів сторони захисту буде надана судом під час перевірки всієї сукупності доказів на предмет їх достовірності та допустимості, що відноситься до повноважень суду і здійснюється ним у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку та не потребує спеціальних знань.

В силу вимог ч.1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертиз без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 223, 242, 332 КПК України для призначення експертизи, а стороною захисту не підтверджено відповідними доказами необхідність в проведенні експертних досліджень та можливість досягнення мети їх проведення, суд вважає за необхідне відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про призначення судово-дактилоскопічної експертизи, адже призначення відповідного експертного дослідження призведе до невиправданої тяганини, та лише затягне розумні строки судового розгляду справи, на недотримання яких вказує сама ж сторона захисту.

Керуючись статями 1-29, 131-132, 159-166, 332, 333, 350, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасові доступи до речей і документів, про призначення судової-фоноскопічної експертизи та про проведення судово-дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000906 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 21.01.2025 року о 16.00.

Суддя