Справа № 191/4181/24
Провадження № 1-кп/191/362/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, одружений, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 01.06.2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин (більш точного часу судовим слідством не встановлено), перебував біля багатоповерхового будинку №26 по вул. Миру що в м. Синельникове Дніпропетровської області разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та побачив, що з сумки - барсетки, одягненої на останньому, випав мобільний телефон марки SAMSUNG моделі SM-A047F/DSN чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та в подальшому неодноразово продовженого указом Президента України до 12.08.2024), а саме мобільного телефону марки SAMSUNG моделі SM-A047F/DSN чорного кольору, який належить ОСОБА_9 .

Продовжуючи перебувати біля багатоповерхового будинку №26 по вул. Миру, що в м. Синельникове, ОСОБА_4 визначив для себе предмет, як об`єкт свого злочинного посягання та яким можна незаконно заволодіти, а саме мобільний телефон SAMSUNG моделі SM-A047F/DSN чорного кольору, який перебував на землі, реалізуючи свій раніше виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, впевнившись, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, 01.06.2024 приблизно о 21 годині 35 хвилин (більш точного часу судовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон марки SAMSUNG моделі SM-A047F/DSN чорного кольору, вартість якого становить 3179 грн. 40 коп.

Після чого, доводячи свій прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3179 грн. 40 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснив, що в той вечір проводив додому свого знайомого ОСОБА_9 , який був сильно п`яний. Моменту коли він забирав телефон потерпілий не бачив. Мобільний телефон здав у ломбард. Після приїзду до нього працівників поліції він особисто викупив телефон. Дуже жалкую про скоєне, більше такого ніколи не повториться.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має. Просив суд обрати йому міру покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження до пом`якшуючих покарання обставин у відповідності до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, жалкує про скоєне, надавав послідовні показання та в ході судового розгляду не намагався уникнути відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має чотирьох малолітніх дітей, раніше не судимий, свою вину визнав повністю, потерпілі претензій матеріального та морального характеру не заявляв, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, повне визнання ним своєї вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь експерта ОСОБА_10 документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4185/24 від 28.08.2024 року, р/р КБ «Приватбанка» 888760, в розмірі 320 грн.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 30, 56), повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1