Справа № 676/98/25
Провадження № 1-кп/676/180/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в режимі відео конференції розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000332 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, розлученого, на посаді сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», не судимого, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 21 березня 2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2022 № 64 військовослужбовець запасу призваний відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначено на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , тобто набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини. Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Він же, близько 08:00 год. 17.08.2023 року, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, на особливий період, порушуючи військову дисципліну, маючи на меті тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , перебував поза межами військової частини, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 14.11.2024 року, тобто до моменту затримання.

За таких обставин ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що виразилось у самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, визнав повністю, однак від дачі показів відмовився, бажає продовжити військкому службу.

та пояснив, що через незадовільний стан здоров`я залишив розташування військової частини та знаходився вдома. З моменту залишення військової частини і до 11 листопада 2024 року в лікувальних закладах не знаходився та не лікувався, при обранні міри покарання погоджується з позицією прокурора.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України по кримінальному провадженню №0000332 доводиться наступними доказами дослідженими безпосередньо судом, згідно ст. 23 КПК України, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування №0000332 від 03.11.2023 року за ч.5 ст. 407 КК України стосовно самовільного залишення 17.08.2023 року солдатом ОСОБА_4 , військової частини НОМЕР_1 (а.с.1), що стало підставою для збирання доказів у даному кримінальному провадженні.

- повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 року ТУ ДБР в м. Хмельницькому про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України (а.с.18-19).

- витягом з наказу №64 від 21.03.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування в списки особового складу солдата ОСОБА_4 та призначення його на посаду (а.с. 10).

- витягом з наказу №№240 від 17.08.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу солдата ОСОБА_4 (а.с. 32).

- копією наказу №112 від 17.08.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_4 (а.с. 39), а також копією наказу № 102 від 20.08.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_4 (а.с. 43-44).

- актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 щодо самовільного залишення військової служби солдатом ОСОБА_4 ( а.с. 38-42).

- копією військово квитка ОСОБА_4 , згідно запису, якого останній призваний на військову службу за мобілізацією (45-46).

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 14.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(а.с.239-244).

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_4 , в інкримінованому йому злочині.

Суд вважає, що вчинення злочину було викликано порушенням військової дисципліни ОСОБА_4 , який близько 08:00 год. 17.08.2023 року тимчасово ухилився від обов`язків несення військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування, що виразилось в самовільному залишенні розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та перебував поза межами військової частини до 14.11.2024 року. При цьому, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, та вважає, що такі дії мають склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає що дії ОСОБА_6 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад три доби, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення в період воєнного стану, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом - не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом - не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, учасник бойових дій відповідно до ксерокопії посвідчення серії УБД № 509314 від 23.06.2023 року, вимоги ст. 65, ст. 66 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 , рахувати з 14 січня 2025 року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою з 14 листопада 2024 року по 14 січня 2025 року в розрахунку, що відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази та судові витрати по справі - відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1