Справа № 635/3675/24
Провадження № 1-кп/635/735/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (на відоезв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Усинськ, республіка Комі РФ, громадянин РФ, раніше судимий 17.03.2016 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2020 за відбуттям строку покарання; 06.01.2022 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 13.06.2023 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 06.01.2022, та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на даний час відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», розташованої за адресою: вул. Харківська, 3, с. Темнівка Харківського району Харківської області, раніше не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнає доведеним, що в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 13.06.2023 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 06.01.2022, та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 14.08.2023 прибув до ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» із ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

По прибуттю в колонію, 14.08.2023 начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 роз`яснені під підпис права і обов`язки засудженого відповідно до ст. 103, 107, 110, 113, 133 КВК України. Також останній попереджений про відповідальність за їх порушення, та роз`яснені вимоги ст. 391, 392, 393 КК України, про що була прийнята відповідна розписка.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 систематично та злісно порушував встановлений режим тримання, має 27 дисциплінарних стягнень, з яких: 21 догана, 5 разів переводився до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу строком на 3 місяці на підставі ухвали Харківського районного суду Харківській області від 24.10.2023 за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання жаргонних та нецензурних слів.

Незважаючи на те, що представниками адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» проводиться профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично, злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень, є злісним порушником режиму відбування покарання, відповідно до вимог ст. 133 КВК України.

Так, 12.02.2024, знаходячись на робочому місці, о 10:26 начальник відділення соціально-психологічної служби № 7 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 в черговій частині установи запропонував засудженому ОСОБА_4 після відбуття ним дисциплінарного стягнення у дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або до іншого відділення установи, де йому визначене спальне місце. Також було роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов`язаний виконувати встановлені діючим законодавством правила, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи з благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому засуджений ОСОБА_4 був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , старшого днювального СПС № 7 засудженого ОСОБА_9 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 7 або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування для себе неприйнятними. При цьому останній вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 7, або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені положення ст. 9, 94, 96, 107, 133 КВК України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 КК України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно із законодавством України. Після чого було пред`явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або інше відділення установи, але і після цього в присутності вказаних осіб він в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. В подальшому засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров`я його задовільний.

Також, 12.02.2024, знаходячись на робочому місці, о 13.36, начальник відділення соціально-психологічної служби № 7 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , в черговій частині установи вдруге запропонував засудженому ОСОБА_4 після відбуття ним дисциплінарного покарання у дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або до іншого відділення установи, де йому призначено спальне місце. Також, було роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов`язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , старшого днювального СПС № 7 засудженого ОСОБА_9 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 7 або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому останній вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 7, або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Після чого було пред`явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, він в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. В подальшому засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров`я його задовільний.

Крім того, 13.02.2024, знаходячись на робочому місці, о 10.20, начальник відділення соціально-психологічної служби № 7 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , в черговій частині установи втретє запропонував засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного покарання у дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або до іншого відділення установи, де йому визначене спальне місце. Також, було роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов`язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висказував.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 , старшого днювального СПС № 7 засудженого ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_13 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 7, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 7, або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Після чого, було пред`явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 7 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, він в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. В подальшому засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров`я його задовільний.

Своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КПК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 3, 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винними у вчиненні інкримінованого злочину, щодо обставин його вчинення пояснив так, як це вказано у вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово судимий, відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100), за місцем відбування покарання характеризується негативно, має 25 стягнень, заохочень не має, на обліку у психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України є нетяжким злочином.

За наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутність обставин, які обтяжують покарання, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.391 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 13.06.2023, яка станом на 23.01.2025 складає 03 роки 05 місяців 05 днів, та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, щодо обвинуваченого не застосовувались.

Речові докази і процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 13.06.2023 і остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 23.01.2025.

Зарахувати в строк відбування покарання фактично відбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 13.06.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1