справа №176/1543/25
провадження №1-кс/176/279/25
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Константинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 24 листопада 2023 року,

в рамках кримінального провадження №0000225, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000225, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 24.04.2025 близько 02 години ночі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 разом з невідомою особою вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесних ушкоджень у виді перелому ІХ ребра з права, травматичного пневмоторексу з права, закритої черепно-мозкової травми, струсу мозку та заволоділи мобільним телефоном Readmi Note13 Midnight Black 8GB RAM 256GB ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та особистими документами, належними потерпілому.

За даним фактом 24.04.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України.

24.04.2025 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

Однак ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміючи, що в Україні введено воєнний стан, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України з корисливих мотивів, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.04.2025 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою проходив по тротуару неподалік від будинку №54А по бульвару Свободи в м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області, та у зазначених осіб виник кримінально протиправний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.

В цей же час та в цьому ж місці ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа помітили потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого визначили об`єктом для нападу, а майно належне останньому визначили об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , 24.04.2025 о 02 годині 01 хвилин, перебуваючи на тротуарі неподалік від будинку №54А по бульвару Свободи в м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 з правого боку та правою ногою наніс останньому один удар в область тулубу з правої сторони, після чого, з використанням фізичної сили рук повалив ОСОБА_8 на землю та наніс йому один удар правою ногою в область голови.

Надалі, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи з тих же мотивів та спонукань, в ході нападу, бажаючи відразу подолати будь-який супротив з боку потерпілого відносно заволодіння його майном, почали одночасно наносити потерпілому ОСОБА_8 множинні удари ногами та руками в область тулубу та в область голови. При цьому ОСОБА_5 правою ногою наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів в область тулубу, а невстановлена в ході досудового розслідування особа, в свою чергу, правою ногою нанесла ОСОБА_8 не менше 13 ударів в область голови та в область тулубу, а також один удар лівою ногою в область голови та один удар правою рукою в область голови.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 та невтсановленої в ході досудового розслідування особи, потерпілий ОСОБА_8 , згідно довідки приймально-діагностичного відділення КНП «Жовтоводська міська лікарня» від 23.04.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра справа, травматичного пневмоторексу справа, закритої черепно-мозкової травми, струсу мозку.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом нападу, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, почали оглядати лежачого на землі потерпілого ОСОБА_8 з метою виявлення належного йому майна, яке можна забрати та обернути на власну користь. Таким чином, ОСОБА_5 забрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Readmi Note13 Midnight Black 8GB RAM 256GB ROM» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 6040,59 гривень, який поклав до своєї кишені, а також забрав належну потерпілому сумку чорного кольору марки «Lebqilu», в якій перебували: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії АК730361 в чохлі чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_4 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 , довідка № 151-А/15/ЖВ на ім`я ОСОБА_8 , роздруківка з Резерв + на ім`я ОСОБА_8 .

Після вчинення зазначеного нападу, ОСОБА_8 та невстановленовлена в ході досудового розслідування особа з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 24.04.2025 о 20 год. 40 хв. затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Слов`янськ, Донецької області, фактично проживає: АДРЕСА_2 , без фактичного місця реєстрації, не працюючий, раніше неодноразово судимий:

- вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2019 за ч. 1 ст. 70, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Константинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2019 за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 190 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Константинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.01.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На даний час ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні №0000724 за ч. 3 ст. 307 КК України, за вказаним кримінальним провадженням переховується від суду і перебуває у розшуку.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.04.2025; 4 - рапортом ЄО №4356 від 24.04.2025;

- протоколом огляду місця події від 25.04.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.04.2025;

- стенограмою до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2025;

- пояснення ОСОБА_5 від 24.04.2025;

- висновком експерта від 1020 від 25.04.2025;

- дорученням №003-040004310 від. 24.04.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025;

- протоколом огляду предмету диску від 25.04.2025;

- постановою про виготовлення копії запису з диска від 25.04.2025;

- конвертом з диском на якому мається копія відеозапису;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.04.2025;

- повідомленням про підозру у вчиненні криміанльного правопорушення ОСОБА_5 від 25.04.2025;

- пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного;

- поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 25.04.2025.

Під час наданні пояснень ОСОБА_5 визнав обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме розбою.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 , раніше не одноразово судимий, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має постійне місце проживання, проте фактичного місця реєстрації не має, офіційно не працевлаштований, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ст. 12 КК України належить до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Разом з тим, перебуває у розшуку за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено ряд ризиків, які обумовлюють застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років. Підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання, оскільки після вчинення кримінального правопорушення останній зник з місця події, залишивши в небезпеці потерпілого. Підозрюваний ОСОБА_5 мешкає за адресою АДРЕСА_2 , разом з співмешканкою ОСОБА_9 , сім`я в останнього відсутня, та будь-яких міцних сталих соціальних зв`язків не має. Разом з тим, про наявність цього ж ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час оголошений в розшук ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29.01.2025 у кримінальному провадженні №00000724 за ч. 3 ст. 307 КК України та переховується від суду.

Наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, оскільки показання вказаних осіб будуть враховані судом лише після безпосереднього допиту у суді, що на даному етапі досудового розслідування проводитися не буде.

Наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Разом з тим, встановлено, що підозрюваний стабільного доходу не має, офіційно не працевлаштований та неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини. Зазначене свідчить про те, що особа продовжить свою злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, є можливою і достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначених ризиків не можливо запобігти, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, корисною працею не займається, до останнього не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, домашнього арешту, з огляду на вищенаведене та приймаючи до уваги той факт, що підозрюваний з урахуванням вчиненого злочину може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та потерпілого, до останнього доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , не заперечували проти задоволення клопотання слідчого. При цьому адвокат ОСОБА_6 просив застосувати до його запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.04.2025; 4 - рапортом ЄО №4356 від 24.04.2025;

- протоколом огляду місця події від 25.04.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.04.2025;

- стенограмою до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2025;

- пояснення ОСОБА_5 від 24.04.2025;

- висновком експерта від 1020 від 25.04.2025;

- дорученням №003-040004310 від. 24.04.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025;

- протоколом огляду предмету диску від 25.04.2025;

- постановою про виготовлення копії запису з диска від 25.04.2025;

- конвертом з диском на якому мається копія відеозапису;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.04.2025;

- повідомленням про підозру у вчиненні криміанльного правопорушення ОСОБА_5 від 25.04.2025;

- пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного;

- поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 25.04.2025.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, стабільного доходу не має, офіційно не працевлаштований, сталих соціальних зв`язків не має, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення з хуліганським мотивом.

Крім того, оскільки показання свідків та потерпілого будуть враховані судом лише після безпосереднього допиту у суді, підозрюваний може намагатися впливати на вказаних осіб.

Таким чином, слідчим загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 червня 2025 року включно.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважаю за необхідне не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000225, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 червня 2025 року включно, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_12