ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2317/25 Провадження № 1-кс/636/420/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000257, відомості про яке внесені до ЄРДР від 21.03. 2025 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

в с т а н о в и в:

Старший слідчий у кримінальному провадженні СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 20 березня 2025 року приблизно 23 годині 40 хвилин, військовослужбовець Збройних сил України ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на подвір`ї, за місцем свого тимчасового мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , де через відчинені вхідні двері почув, як військовослужбовець Збройних сил України ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у кімнаті № 1, розташованої навпроти кухні, проводить певні маніпуляції зі своєю вогнепальною зброєю, а саме АК-74 № НОМЕР_2 , 1988 року випуску. Після чого, ОСОБА_4 направився до кімнати № 1, де знаходився ОСОБА_5 з вимогою віддати йому зброю, у зв`язку з чим, у останніх виник конфлікт, що стався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час конфлікту, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись на невеликій відстані від ОСОБА_5 , забрав у нього з рук його автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, направив її у бік ОСОБА_5 , після чого здійснив один постріл у ОСОБА_5 , завдавши останньому вогнепальне поранення передньої поверхні грудної клітки праворуч та вогнепальне поранення задньої поверхні грудної клітки праворуч з єдиним раньовим каналом, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Після цього ОСОБА_4 самостійно припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Білопілля Козятинського району Вінницької області, громадянин України, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовець за мобілізацією, оператор лазні ВЧ НОМЕР_1 .

21.03.2025 о 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 оперуповноваженими СКП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21.03.2025 у період часу з 12 години 15 хвилин по 13 годину 00 хвилин старшим слідчим СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3 в ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено одяг, який може зберігати на собі сліди злочину, а саме - флісову кофту армійського зразку, зеленого кольору, чоловічу на центральній блискавиці.

Дана флісова кофта армійського зразка, зеленого кольору, чоловіча на центральній блискавиці вилучена та поміщена до картонної коробки, опечатаної биркою з відповідними пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії та відбитком печатки № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних що свідчать про належність зазначеного предмету - флісової кофти армійського зразку, зеленого кольору, чоловічої на центральній блискавиці до числа речових доказів та відповідність її до положення ст. 98 КПК України, згідно якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У зв`язку чим, з метою подальшого призначення судових експертиз на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучена у затриманого ОСОБА_4 флісова кофта армійського зразку, зеленого кольору, чоловіча на центральній блискавиці є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначений предмет, є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речового доказу та недопущення його знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вилучену у затриманого ОСОБА_4 флісову кофту армійського зразку, зеленого кольору, чоловічу на центральній блискавиці зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

На виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що власником тимчасово вилученого майна є затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець за мобілізацією, перебуваючий на посаді оператора лазні ВЧ НОМЕР_1 .

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, але надали зави слухати справу в їх відсутності та підтримали зазначене клопотання та просили його задовольнити.

Дослідивши надані докази суд приходить до наступного Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить дізнавач, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 171, 172, 173,175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000275 відомості про яке внесені до ЄРДР 21.03.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном, яке 21.03.2025 у період часу з 12 години 15 хвилин по 13 годину 00 хвилин вилучене старшим слідчим СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3 , у затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а саме:

- флісовою кофтою армійського зразка, зеленого кольору, чоловічою на центральній блискавиці, яка поміщена до картонної коробки, опечатаної биркою з відповідними пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії та відбитком печатки № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, яка належить затриманому у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцю за мобілізацією, перебуваючому на посаді оператора лазні ВЧ НОМЕР_1 .

Місцем зберігання майна визначити камеру зберігання речових доказів Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, розташовану за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, буд. 31.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, або особою не присутньої в судовому засіданні у той же строк з дня отримання нею судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1