Справа № 587/1363/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 21 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, м. Суми, з професійно-технічною освітою, одруженого, з 16 грудня 2021 року перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 05 вересня 2024 рокуСумським районним судом Сумської області за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 вересня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вказаний вирок суду набрав законної сили та був звернутий до виконання.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрано підписку про ознайомлення з покаранням, роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, та 21 жовтня 2024 року його направлено на відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області з 11 листопада 2024 року.

Розпорядженням Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області №144-ОД від 08 листопада 2024 року вирішено прийняти з 11 листопада 2024 року на громадські роботи для відбування призначеного вироком суду покарання ОСОБА_5 , якому Сумським районним судом Сумської області 05 вересня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126і КК України, призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Відповідно до вказаного розпорядження ОСОБА_5 зобов`язаний приступити до відбування громадських робіт з 11 листопада 2024 року. У цей же день складено графік виходу на роботу засудженого ОСОБА_5 до покарання у виді громадських робіт, згідно з яким останній повинен виконувати господарські роботи в с. Кровне та порубку і складання дров в с. Руднівка кожного дня з 09:00 год. до 12:00 год., крім вихідних днів.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_5 роз`яснено порядок відбуття покарання та повідомлено про відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, останній ухилився від відбуття покарання та не з`явився для відбуття громадських робіт, не маючи поважних на те причин.

Так, ОСОБА_5 , як особа засуджена до відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, будучи обізнаним про обов`язок виходу на відпрацювання згідно з визначеними графіками роботи, з метою ухилення від покарання, призначеного вироком суду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, порушуючи встановлений законом порядок та умови відбування покарання, ігноруючи рішення суду про виконання покарання, не маючи поважних причин, не з`явився для відбуття громадських робіт 09 грудня 2024 року, 27 грудня 2024 року, 10 січня 2025 року, з 13 січня 2025 року по 17 січня 2025 року, з 20 січня 2025 року по 24 січня 2025 року та з 27 січня 2025 року по 31 січня 2025 року, з 03 лютого 2025 року по 07 лютого 2025 року, з 10 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року, з 17 лютого 2025 року по 21 лютого 2025 року, з 24 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року, з 03 березня 2025 року по 07 березня 2025 року, з 10 березня 2025 року по 14 березня 2025 року, з 17 березня 2025 року по 20 березня 2025 року, що засвідчено відповідними табелями та повідомленнями Миколаївської сільської ради Сумського району за листопад та грудень 2024 року, січень, лютий та березень 2025 року.

У зв`язку з цим, за допущені порушення порядку та умов відбування покарання, а саме невихід на громадські роботи без поважних причин 25 листопада 2024 року та 29 листопада 2024 року, а також не з`явлення за викликом до уповноваженого органу з питань пробації 28 листопада 2024 року та 03 грудня 2024 року провідним інспектором Сумського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області в порядку ст. 40 КВК України 12 грудня 2024 року письмово попереджено ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того, за допущені порушення порядку та умов відбування покарання, а саме невихід на громадські роботи без поважних причин 09 грудня 2024 року та 27 грудня 2024 року провідним інспектором Сумського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області в порядку ст. 40 КВК України 07 січня 2025 року письмово попереджено ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, не зважаючи на офіційні попередження органу пробації ОСОБА_5 до відпрацювання громадських робіт не приступив, продовжив ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт та як наслідок 16 січня 2025 року, 28 січня 2025 року, 13 лютого 2025 року, 20 березня 2025 року в порядку ст. 40 КВК України повторно письмово попереджений провідним інспектором Сумського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання систематично, а саме 25 листопада 2024 року, 29 листопада 2024 року, у грудні 2024 року 2 рази не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме: 09 грудня 2024 року, 27 грудня 2024 року, у січні 2025 року 16 разів не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме 10 січня 2025 року, з 13 січня 2025 року по 17 січня 2025 року, з 20 січня 2025 року по 24 січня 2025 та з 27 січня 2025 року по 31 січня 2025 року та у лютому 2025 року 20 разів не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме з 03 лютого 2025 року по 07 березня 2025 року, з 10 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року, з 17 лютого 2025 року по 21 лютого 2025 року та з 24 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року, у березні 2025 року 14 разів не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме з 03 березня 2025 по 07 березня 2025 року, з 10 березня 2025 року по 14 березня 2025 року, з 17 березня 2025 року по 20 березня 2025 року не з`явився на відбування громадських робіт, чим допустив систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.

Як наслідок, станом на 20 березня 2025 року, ОСОБА_5 відпрацював 156 годин із призначених йому 240 годин громадських робіт за вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 вересня 2024 року, не відпрацьованими залишилися 84 години громадських робіт.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

20 березня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати її в обсязі повідомленої підозри та пред`явленого обвинувачення під час судового провадження.

Також, прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 389 КК України та узгодили призначення йому покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням вимог п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України із розрахунку, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_5 до покарання за цим вироком не відбуту частину покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 вересня 2024 року у виді 40 годин громадських робіт, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 5 днів пробаційного нагляду. Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , засудженого до пробаційного нагляду, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїзжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України належить до кримінальних проступків.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження вказаної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.

Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого у кримінальному провадженні, його захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався і підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 з іншого.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 71 КК України із застосуванням положень ст. 72 КК України до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 вересня 2024 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 (одного) року 5 (п`ять) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 до відбуття призначеного покарання обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок відбування строку покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1