Провадження №1-кс/447/499/25
Справа №447/2974/22
У Х В А Л А

27 січня 2025 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про спеціальну конфіскацію речових доказів в дохід держави у кримінальному провадженні № 0000450 від 08 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-

в с т а н о в и в:

до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про спеціальну конфіскацію речових доказів в дохід держави у кримінальному провадженні № 0000450 від 08 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено наступне. 07.12.2022 на відрізку дороги між с. Стільсько і с. Велика Воля Стрийського району Львівської області, працівниками СРПП ВП №2 Стрийського РУП зупинено автомобіль марки «Volksvagen» модель «LT 40» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який в автомобілі перевозив порізані колоди дерев без відповідних документів.

7 грудня 2022 року під час проведення огляду місця події на відрізку дороги між с. Стільсько і с. Велика Воля Стрийського району Львівської області було вилучено автомобіль марки «Volksvagen» модель «LT 40» н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску, білого кольору. який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . В автомобілі на момент огляду були відчиненні задні і бокові двері, і виявлено порізані колоди дерев. Автомобіль із колодами дерев вилучено та доставлено на арешт майданчик ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, що за адресою: вул. Львівське Шоссе, 1, м. Миколаїв Львівської області.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_4 , дав наступні покази: 06.12.2022 у мережі інтернет, а саме на сайті «ОЛХ» він шукав оголошення щодо продажу дров, для власних потреб, а саме, для опалення будинку. На вказаному сайті він знайшов оголошення чоловіка імені, якого не пам?ятає щодо продажу дров. В подальшому він зв?язався із вказаним чоловіком за мобільних номером телефону НОМЕР_3 та уточнив деталі щодо покупки дров. Так він повідомив чоловіку, якою саме машиною він б забирав дрова (повідомив її габарити) і вказаний чоловік сказав, що така машина дров буде коштувати 5000 грн. Він домовився щодо покупки дров м?якої породи, а саме берези, осики та верби. Щодо легальності та дозвільних документів на дрова він в продавця не уточняв. Домовившись за ціну та об?єм дров, також узгодили, що близько 15:00 год 07.12.2022 він приїде на автомобілі у с. ДуброваСтрийського району для того, щоб забрати дрова. 07.12.2022 він позичив у свого знайомого ОСОБА_6 автомобіль марки «Фольсьфаген ЛТ 40» р.н. НОМЕР_4 , для того, щоб привезти дрова. Близько 14:00 год. він сам на вказаному автомобілі виїхав із с. Родатичі в сторону с. ДуброваСтрийського району для того, щоб забрати дрова. Так як він не місцевий, то зателефонував на мобільний номер НОМЕР_3 для того щоб уточнити дорогу. Вказаний чоловік по телефону завів його у поле, біля якого саме населеного пункту було це поле він не знає, проте при необхідності зможе показати точне місце. Приїхавши у поле, він побачив насипом купу дров. Біля дров знаходився і чоловік із яким він розмовляв по телефону. Він був віком близько 30-35 років, на зріст близько 175 см., середньої тілобудови, без бороди, був одягнений у робочий (повсякденний) одяг. Бензопили, чи інших інструментів за допомогою яких можна було б розпиляти дрова останній із собою не мав. Будь якого автомобіля чи людей поряд із нами не було. В подальшому вони обоє погрузили дрова, які знаходились на купі в автомобіль, який він взяв для перевезення дров. Після цього він розплатився за покупку дров вказаному чоловіку давши йому 5000 грн. Розплатившись за дрова він сів в автомобіль та поїхав в сторону дороги, а чоловік пішов у невідомому напрямку. Виїхавши на дорогу його зупинили працівники поліції, які в подальшому вилучили автомобіль із деревиною. Додав, що походження вирубаної та купленої деревини йому не відоме, про це не уточняв у чоловіка в якого купляв дрова.

Згідно з відповіддю ТОВ «ЄМАРКЕТ УКРАЇНА» (ОЛХ) щодо запитаного користувача за номером телефону НОМЕР_3 не знайдено.

13.01.2022 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області було проведено обшук автомобіля марки «Volksvagen» модель «LT 40» н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску, в ході якого виявлено та вилучено деревину об`ємом 6,24 м.куб., яку передано на зберігання в Красівське лісництво.

08.12.2022 вказані порізані колоди дерев визнано речовим доказом.

09.12.2022 слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області задоволено клопотання слідчого погоджене прокурором та накладено арешт на колоди дерев, які знаходилися в автомобілі марки «Volksvagen» модель «LT 40» н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску, білого кольору, який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 ,що були тимчасово вилучені під час огляду місця події 07.12.2022.

Відповідно до відповіді з Миколаївського ДЛГП ЛГП «Гальсільліс» працівниками лісової охорони підприємства в грудня 202 року не було зафіксовано самовільних рубок та не видавалось лісорубних квитків.

Відповідно до відповіді з ДГСП «Ліси України» філія «Стрийське лісове господарство» станом на грудень 2022 року в межах Тростянецької територіальної громади незаконної рубки дерев не зафіксовано.

Згідно рапортів СКП ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області встановити кому належить номер телефону НОМЕР_3 та місце вчинення незаконної порубки не виявилось можливим.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-24/12125-ТВ від 19.08.2024, ринкова вартість деревини дров`яної не промислового використання станом на 07.12.2022 року становить: у франко верхньому-складі - 4 246,64 грн., франко-нижньому складі - 3807,41 грн., франко-проміжному складі - 5 296, 9 грн.

Відповідно до Примітки 1. статті 246 КК України, у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Оскільки з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складає 2481 грн, то в 2022 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується сума в 1240,5 грн.

Відповідно для кваліфікації дій зловмисника за ч.1 ст. 246 КК України необхідно встановити істотну шкоду, тобто спричинені збитки в розмірі не менше ніж 24 810,00 гривень.

У ході проведення розслідування органами досудового розслідування вжито ряд заходів та проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на повне і об`єктивне дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки.

Однак, підстав для повідомлення, в порядку визначеному п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, про підозру конкретній особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, не встановлено.

На підставі вище викладеного 31.12.2024 керуючись ч.2 п.8 ст.40, ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК, слідчим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 від 08 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились, що, згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:

1) обвинувального вироку суду;

2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;

4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:

1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;

2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

У відповідності із правовим висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформованим у постанові від 09.04.2019 (справа №138/2740/16-к, провадження №51-3984км18) та інших позитивних рішень України.

У частинах 6, 9, 10, 11 ст. 100 КПК і в частинах 1 та 5 ст. 96-2 КК законодавець використовує терміни «власник» і «законний володілець» як альтернативні, тому згідно з цими положеннями не вимагається доведення факту обізнаності про злочинне використання майна двох осіб: власника і законного володільця. Також законом не визначено переваги власника перед законним володільцем чи навпаки у питанні застосування спеціальної конфіскації. Закон, у тому числі ч.10 ст.100 КПК, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід законодавця відповідає вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції, яка передбачає, серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю. Однак перед тим, як визначити справедливий баланс між інтересом особи, котрій належить майно, та інтересом суспільства у боротьбі зі злочинністю, суд, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію, має установити, чиї майнові інтереси постраждають у випадку конфіскації такого майна. Для визначення того, інтереси якої особи, власника чи законного володільця, зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом. Якщо ця сукупність свідчить про те, що особа, хоча й зазначена у певних документах як власник майна, не має дійсного права на таке майно та інтересу в його поверненні, вимога довести факт обізнаності такої особи про злочинне використання майна, з яким вона втратила зв`язок, не відповідає меті захисту права на мирне володіння майном, втіленій, зокрема, в ч.10 ст.100 КПК, але водночас створює нездоланні перешкоди для державних органів у досягненні цілей боротьби зі злочинністю.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Під час воєнного стану може примусово відчужуватися майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку (Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 №4765-VI).

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно - Перший протокол; Конвенція). Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Право власності (на мирне володіння майном) не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти осіб власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Публічний інтерес, як «визнаний державою та забезпечений правом інтерес соціальної спільності, задоволення якого слугує умовою та гарантією її існування і розвитку», який проявляється в необхідності забезпечення загальних благ, переважає приватний інтерес, який визначається як «інтерес конкретних осіб і соціальних груп, який охороняється державою». Втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «Суспільного інтересу».

Отже, передача речового доказу у кримінальному провадженні, що було предметом кримінального правопорушення, і подальше його використання в інтересах Збройних Сил України і є реалізацією суспільного інтересу.

Тому, за вказаних обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000450 від 08 грудня 2024 року деревина об`ємом 6,24 м.куб., власник яких відсутній, відповідно жодних документів щодо права власності на деревину об`ємом 6,24 м.куб. не має, слід конфіскувати у дохід держави на користь Збройних Сил України, які здійснюють захист територіальної цілісності України та протидіють збройним нападам військовим силам російської федерації у зв`язку із перебування України у стані війни з російською федерацією.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000450 від 08 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - деревину об`ємом 6,24 м.куб. передати у власність держави (на користь Збройних Сил України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1