Справа № 177/470/25
Провадження № 1-в/177/20/25
У Х В А Л А

Іменем України

10.03.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву медичного директора Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, терміном на 6 місяців,-

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 25.02.2025 надійшли матеріали заяви медичного директора КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, терміном на 6 місяців.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17.11.2011 відносно ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2019 ОСОБА_3 змінено характер застосування примусових заходів медичного характеру на примусове лікування у психіатричному відділенні з посиленим наглядом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2022 ОСОБА_3 змінено характер застосування примусових заходів медичного характеру на примусове лікування у психіатричному відділенні зі звичайним наглядом. Із 22.12.2011 по 11.02.2020 ОСОБА_3 проходив примусове лікування з суворим наглядом у Дніпровській філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України» м. Дніпро. Із 12.02.2020 по 25.01.2023 ОСОБА_3 переведений до КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім. академіка О.І.Ющенка ВОР», де проходив примусове лікування з посиленим наглядом. З 25.01.2023 по 07.12.2023 ОСОБА_3 переведений до ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», де проходив примусове лікування зі звичайним наглядом. Із 07.12.2023 по 13.01.2025 ОСОБА_3 , перебував на примусовому лікуванні у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради», віддалений структурний підрозділ № 2. Із 14.01.2025 ОСОБА_3 переведений до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, відділення № 23, де продовжує примусове лікування в психіатричному відділенні зі звичайним наглядом за адресою: вул. Вишнева, буд. 31а, с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.02.2025 № 15, ОСОБА_3 продовжує хворіти на хронічне психічне захворювання: параноїдна шизофренія, параноїдний синдром, безперервний перебіг, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту. Враховуючи, що на даний час ОСОБА_3 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, представник заявника звернувся до суду з указаною заявою.

Представник заявника, лікар-психіатр просив задовольнити заяву з наведених у ній підстав та пояснив, що ОСОБА_3 продовжує страждати на параноїдну шизофренію, параноїдний синдром, безперервний перебіг, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту, його психічний стан є нестабільним, потребує подальших медикаментозних та психокорекційних заходів. Лікар вважає недостатнім застосування амбулаторного лікування, беручи до уваги психічний стан ОСОБА_3 та тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

ОСОБА_3 будучи присутнім у судовому засіданні в режимі відео конференції, від надання будь-яких пояснення, зокрема, висловлення позиції щодо поданої стосовно нього заяви, відмовився.

Захисник у судовому засіданні, враховуючи висновок лікарів, поклався на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, та просив її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17.11.2011 у справі № 1-п-33 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст 155, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 181 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2019 у справі № 204/6879/19 змінено примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Новоселицькогорайонного суду Чернівецької області від 17.11.2011, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і переведено його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2022 у справі № 127/31308/21 змінено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 24.02.2025 № 15, ОСОБА_3 за психічним станом на даний час потребує продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. У подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.02.2025 № 15 стосовно ОСОБА_3 вказано, що незважаючи на проведене лікування, покращення психічного стану ОСОБА_3 достатньою мірою не відмічається. Зберігаються як позитивні симптоми шизофренічного процесу (стійка параноїдна симптоматика), так і негативні (паралогічність мислення, зниження енергетичного потенціалу, апато-абулічні розлади, спотворення критичних та прогностичних здібностей). Хворий залишається емоціно сплощеним, аутичним, схильним до підозрілості та емоційної напруженості. Значно знижена здатність до продуктивної соціально-орієнтованої діяльності. враховуючи відсутність значимої позитивної динаміки в покращенні психічного стану ОСОБА_3 , його замкнутість, відгородженість, неусвідомлення ним суспільно-небезпечного характеру скоєного правопорушення, відсутність критики до власного психічного захворювання, ОСОБА_3 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному відділенні із звичайним наглядом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву медичного директора КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР та продовжити ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

На переконання суду, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 , не зважаючи на тривале лікування, продовжує хворіти на психічне захворювання - параноїдну шизофренію, параноїдний синдром, безперервний перебіг, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту, не має критичного відношення та повного усвідомлення негативних наслідків своїх протиправних дій, а тому залишається небезпечним для суспільства. Менш суворий захід надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, не здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 у суспільстві та не гарантує продовження ним необхідного лікування.

Керуючись ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву медичного директора Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, терміном на 6 (шість) місяців, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, терміном до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1