КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/5235/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Березань Баришівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000168 від 26 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2024 року клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 23 год. 57 хв. 16 липня 2024 року, тобто до 14 вересня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: UA1012089, отримувач - ТУ ДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000168 від 26 січня 2024 року;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Роз`яснено, що у разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, а також строк дії ухвали визначено до 14 вересня 2024 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

У доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу судом не було взято до уваги, що прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про реальність ризику переховування ОСОБА_7 , можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки як первинні документи господарських взаємовідносин, так і листування, що містилось у телефонах та інших електронних пристроях, вже вилучені слідством, а також можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинувачення, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказує, що стан здоров`я ОСОБА_7 не дозволяє останньому перебувати в місцях обмеження волі та потребує значних фінансових витрат, оскільки з 28 серпня 2024 року перебував у відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КНП «МКЛ №4» ДМР з діагнозом абсцес лівої лобної частки головного мозку з подальшим видаленням внутрішньомозкового новоутворення лівої лобової частки головного мозку та на теперішній час проходить реабілітацію, оскільки має проблеми з мовою та рухом.

Зауважує, що оскільки ОСОБА_7 на теперішній час проходить лікування та реабілітацію, йому необхідні значні кошти, а тому застава майже один мільйон гривень є непомірною для сім`ї ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 26 січня 2024 року за фактом створення злочинної організації, керівництва такою та участі у ній з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, які було виділено впродовж 2023-2024 років для КЕВ міста Луганськ і КЕУ міста Харків на закупівлю деревини (дров наступних порід: бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), вчиненого шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також легалізації (відмивання) майна, здобутого злочинним шляхом, в якому підозрюються ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 255, частиною третьою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України.

16 липня 2024 року о 23 год. 57 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України.

16 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України.

18 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 з клопотанням, яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000168 від 26 січня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2024 року клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 23 год. 57 хв. 16 липня 2024 року, тобто до 14 вересня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: UA1012089, отримувач - ТУ ДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000168 від 26 січня 2024 року;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Роз`яснено, що у разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, а також строк дії ухвали визначено до 14 вересня 2024 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 191 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду речей від 10 травня 2024 року - документів, чорнових записів та блокноту, що були вилучені 30 квітня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду речей від 04 травня 2024 року - мобільного телефону марки «Xiaоmі Redmi», модель «220233L2G», який знаходиться у володінні ОСОБА_17 , що був вилучений 30 квітня 2024 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом огляду речей від 04 травня 2024 року - мобільного телефону марки «iPhone», модель SE, який знаходиться у володінні ОСОБА_18 , що був вилучений 30 квітня 2024 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ; висновок експерта за результатами товарознавчого дослідження №17/04/2024 від 17 квітня 2024 року; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-24/7603-ТВ від 08 липня 2024 року; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-24/7606-ТВ від 08 липня 2024 року; висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/103-24/9106-ЕК від 16 липня 2024 року; аналітичний продукт №9.3/3.3.1/5559-24 від 12 липня 2024 року; аналітичний продукт №9.3/3.3.1/5550-24 від 12 липня 2024 року; іншими зібраними матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється в участі в злочинній організації з метою заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні умисних, корисливих, корупційних кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів та санкція за які безальтернативно передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_7 , приймаючи участь в злочинній організації спільно з іншими її членами, протиправно заволодів бюджетними коштами в загальній сумі 89 705 389,80 грн, які надають йому змогу забезпечити життя за межами України, а також ОСОБА_7 має право виїзду за межи території України (підстави для виїзду невстановлені), в нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 12 вересня 2023 року, виданий ГУ ДМС в Дніпропетровській області; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування інших епізодів протиправної діяльності створеної ОСОБА_11 злочинної організації, до складу якої також входить ОСОБА_7 , пов`язаної із розкраданням бюджетних коштів в особливо великих розмірах; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з огляду на те, що ОСОБА_7 являється начальником КЕВ м. Луганськ, добре володіє інформацією щодо його фінансово-господарської діяльності, усі працівники підприємства знаходяться під його підпорядкуванням, у зв`язку із чим, знаходячись на свободі, він може здійснювати тиск на них шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, що у свою чергу може призвести до неможливості притягнення його до кримінальної відповідальності.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, а також його роль у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його наслідки, існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення розміру застави, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника щодо неналежності та необґрунтованості доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому, посилання скаржника на те, що ОСОБА_7 на теперішній час проходить лікування та реабілітацію, йому необхідні значні кошти, а тому застава майже один мільйон гривень є непомірною для сім`ї ОСОБА_7 , не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

Також колегією суддів в ході судового розгляду досліджено усі надані стороною захисту відомості про стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього ряду захворювань, відомості про назви яких містяться в матеріалах судової справи.

Разом з тим, надані відомості про стан здоров`я не можуть слугувати самостійною підставою для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не надано доказів про неможливість утримання підозрюваного під вартою та неможливість отримання ним необхідного лікування в умовах установи попереднього ув`язнення, як не надано і відомостей про те, що наявні та діагностовані у ОСОБА_7 захворювання відносяться до переліку хвороб, які несумісні із триманням під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Окрім того, згідно з вимогами статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на час розгляду апеляційної скарги строк дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2024 року закінчився.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3