Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/246/25
Провадження № 1-в/644/106/25
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України №11068 від 07.08.2024 року про Декриміналізацію та звільнення чи пом`якшення його покарання,

УСТАНОВИВ:

14.01.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло відповідне клопотання від засудженого про застосування до нього Закону України №11068 від 07.08.2024 року про Декриміналізацію Кримінального кодексу України та перегляд вироку щодо нього, звільнення чи пом`якшення його покарання, вручення копії прийнятого рішення.

В судове засідання засуджений, представник ХВК №43 не з`явились, клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не подавали.

Суд, з урахуванням думки прокурора, який зазначав, що 2 епізоди вчинених правопорушень підпадають під дію декриміналізації, але на кваліфікацію правопорушення та призначений строк покарання за вироком це не впливає, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та змісту клопотання засудженого ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року, за яким він визнаний винуватим за ч.3 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 184 КК України та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Із змісту даного вироку вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення 2 епізодів таємного викрадення майна за ч.3 ст. 185 КК України: від 22.02.2022 року на суму 4912 гривень, від 25.02.2022 року на суму 1754,40 грн, а також за 2 епізодами за ч.4 ст. 185 КК України від 13.04.2022 року на суму 974,07 грн, 28.02.2022-26.04.2022 на суму 142000 грн.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення. Вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. Податкова соціальна пільга у 2022 році становить 1240,50 грн, тобто 2 НМДГ становить 2481 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до змісту вироку шкода за епізодом за ч.3 ст. 185 КК України від 25.02.2022 року на суму 1754,40 грн, а також за епізодом за ч.4 ст. 185 КК України від 13.04.2022 року на суму 974,07 грн, є меншими встановленого розміру 2 НМДГ.

Але покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року призначено засудженому за ч.3 ст. 185 КК України та за ч.4 ст. 185 КК України, без визначення строку покарання за кожним епізодом, а тому підстав для звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком не вбачається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1