Справа № 505/427/24
Провадження № 1-кп/493/103/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР за № 0000759 від 02.08.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду навідника 3-го мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 . У військовому звані солдат, посаду не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2023 року, точного часу в ході досудового та судового слідства встановити не вдалося, але не пізніше 04:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_7 , за добровільною спільною згодою вступив з останньою в статеві зносини неприродним способом з метою задоволення її статевої пристрасті, використовуючи термос циліндричної форми найбільшими розмірами 24,4х6,9х6,9см., скляну пляшку об`ємом 0,5 літрів циліндричної форми найбільшими розмірами 26,9х6,6х6,7 см. та скляну пляшку циліндричної форми найбільшими розмірами 18,9х5,6х5,6 см., не маючи наміру позбавляти життя потерпілу, однак передбачаючи можливість завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , але легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті, тобто проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, засунув останній у піхву та задній прохід вищевказані предмети, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних рваних ран вульви, піхви, ануса та прямої кишки, які у своїй сукупності були небезпечними для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , яка померла на місці події від малокрів`я внутрішніх органів.

Обвинувачений винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що 02.08.2023 року в післяобідній час на своєму автомобілі він їхав додому і побачив ОСОБА_7 , з якою був знайомий дуже давно, вона йшла під дощем без парасольки і вся промокла. Він зупинив автомобіль, вона сіла до салону, була п`яна, поскаржилася на те, що не може знайти ОСОБА_8 та попросила налити їй горілки. Він придбав пляшку горілки і вони поїхали до нього додому. Там вони разом розпили горілку і вона стала до нього приставати і намагалася стягнути штани. Він відмовився від статевого зв`язку і вона запропонувала інший спосіб та попросила у нього колбу. Він вийшов з кімнати на деякий час, а коли повернувся зрозумів, що з нею відбувається щось нехороше і викликав швидку допомогу. Все відбувалося за бажанням ОСОБА_7 і він не бажав настання таких наслідків. Стосунки з ОСОБА_7 він підтримував на протязі довгих років, вона приходила до нього, залишалася ночувати. Шкодує і розкаюється в тому, що сталося.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, та просить визначити міру покарання не пов`язаної з позбавленням волі.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, що кваліфікується як вбивство, вчинене через необережність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілій..

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній в силу ст. 89 КК України не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та служби має позитивну характеристику, являється учасником бойових дій, 20.04.2022 року отримав мінно-вибухову травму, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин справи, даних про обвинуваченого, враховуючи тяжкі наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, думку прокурора та потерпілої, суд реалізуючи принцип законності, справедливості, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах строку, передбаченого санкцією статті кримінального закону, застосувавши при цьому умови ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченої, відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

04.08.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , якого затримано 02.08.2023 року згідно протоколу про затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого сплинув 02.02.2024 року .

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилученого під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 3 (три) роки.

Згідно з п. п 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 7896,88 грн. (сім тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень вісімдесят вісім копійок).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на момент розгляду справи не був обраний.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного районного суду Одеської області від 04.08.2023 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази по справі, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанціями № 685, 668, 683 знищити.

Речовий доказ: диск DVD-R, на якому записаний фай «МР3» - «-103_02.08.2023_04-42-14 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілій.

СУДДЯ