Справа № 644/ 2261 /25
н/п 1-кс/644/ 280 /25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 13 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

14.03.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання в якому слідча за погодженням з прокурором просить накласти арешт на майно, а саме:мобільний телефон марки «Sumsung galaxy» A О 5s, у корпусі чорного кольору, імей 1 : НОМЕР_1 , імей 2 : НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 13 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.03.2025 до ВП 1 ХРУП 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 09.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, таємно викрала її мобільний телефон марки «Sumsung galaxy» A О 5s, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 6 000 грн.

13.03.2025 року в якості свідка допитано ОСОБА_6 , який повідомив, що 10.03.2025 року о 22.00 годині, він знаходився за адресою: м. Харків, вул. Косарева б. 3, до нього підійшов раніше малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який запропонував йому мобільний телефон марки «Sumsung galaxy» A О 5s, на що останній погодився.

13.03.2025 року вказаний мобільний телефон ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Постановою слідчого 13.03.2025 року мобільний телефон марки «Sumsung galaxy» A О 5s, у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , оглянуто та визнано речовим доказом.

В клопотанні зазначено, що тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: матеріальні об`єкти, які зберігають сліди вчинення кримінального правопорушення, будуть використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються в рамках зазначеного кримінального провадження, у томі числі під час проведення судових експертиз, а таким чином є речовими доказами. Мобільний телефон є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

В судове засідання слідча та прокурор не з`явилися, надавши заяви про розгляд клопотання без їхньої участі. Клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою вказаних осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, зазначеного в клопотанні.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно із вимогами пункту 1 частини другої вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до вимог частини третьої зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Всі перелічені обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що потреби досудового розслідування відповідають вимогам п. п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України та органом досудового розслідування доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту речей, вказаний захід забезпечення кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідча звертається із клопотанням, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, слідчий суддя вважає, що існують підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного в клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, ч. 5 ст. 237, ст. ст. 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 13 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Sumsung galaxy» A О 5s, у корпусі чорного кольору, імей 1 : НОМЕР_1 , імей 2 : НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчу СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 та прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.03.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1