Справа № 761/6670/25
Провадження № 1-кс/761/5055/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 05.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000272,

установив:

17.02.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 16216) клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000272, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2020, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із зазначеним клопотанням до суду також надійшло (вх. № 16221) клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу детектив Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 зазначила про таке.

Детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 05.08.2020, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 206-2, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Під час розслідування кримінальних правопорушень встановлені обставини того, що ОСОБА_5 03.08.2020 об 11 год. 55 хв., перебуваючи за адресою: Вінницька область, Жмеринській район, с. Северинівка, вул. Грушевського, 31, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечні наслідки, діючи за попередньою змовою групою осіб, протиправно заволодів частками учасників ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН» у розмірі 80 % статутного капіталу товариства, а саме часткою у розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», що належить ТОВ «КУА «АНТАРА» загальною номінальною вартістю 130 775 000 грн, часткою у розмірі 20 % статутного капіталу ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», що належить ОСОБА_7 загальною номінальною вартістю 52 310 000 грн, та часткою у розмірі 10 % статутного капіталу ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», що належить ОСОБА_8 загальною номінальною вартістю 26 155 000 грн, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, чим довів свій спільний з невстановленими особами протиправний умисел до кінця, в результаті чого ТОВ «КУА «АНТАРА», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заподіяно велику шкоду на загальну суму 224 307 200 грн, що у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, у вигляді безоплатного та безповоротного зменшення загальної маси частки у статуному капіталі ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», якою останні, як учасники товариства, можуть володіти, користуватися, розпоряджатися, та розмір якої відповідає розміру частини майна ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», яке пропорційне частці ТОВ «КУА «АНТАРА», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН».

Крім того, ОСОБА_5 03.08.2020 в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до приватного нотаріусу ОСОБА_9 за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Короленко, 4, та діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, а саме те, що останній фактично не був учасником ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН», так як 03.08.2020 протиправно заволодів частками учасників ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН» у розмірі 80 % статутного капіталу товариства, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, а тому не мав відповідних повноважень скликати, проводити загальні збори учасників товариства, вносити зміни до статуту, змінювати розмір статутного капіталу, обирати та припиняти повноваження директора, засвідчив своїм підписом документи, що подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, та які містили завідомо неправдиві відомості.

06.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2 КК України, а саме: у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі частками його учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, а також ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме: у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, та умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

На думку детектива, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, здобутих у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, детектив звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас детектив у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17.02.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання детектива та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вважають, що доказів на підтвердження існування ризиків не надано.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без задоволення, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 05.08.2020 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 206-2, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

06.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2 КК України, а саме у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі частками його учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, а також ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, та умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

17.02.2025 детектив звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотаннями про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою приводу його в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.02.2025 розглянуто подане детективом клопотання та надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, 19.02.2025 о 12:45 ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого Шевченківського районного суду міста Києва.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Разом із цим, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Водночас обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому, враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати останнього до вчинення спроби ухилитися.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 добровільно не з`явився до суду після вручення йому клопотання про застосування запобіжного заходу, на виклики суду не відреагував, що стало підставою у подальшому для надання слідчим суддею дозволу на його затримання.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у зазначеному кримінальному провадженні можуть мати істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході судового розгляду та/або змінити свої показання, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні.

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається детектив, а саме: знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, ризики є сумнівними та розцінюються як домисли, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених ризиків слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який би міг бути застосованим до підозрюваного, не зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на останнього відповідних процесуальних обов`язків.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, проходження військової служби підозрюваним, а також інші обставини, які характеризують її особу та спосіб життя.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, його віку та стану здоров`я, майнового стану, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, проходження останнім військової служби, а також зі ступеню тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього таких обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, детектива, прокурора; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця проходження служби; утриматись від спілкування зі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченні ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду, детектива, прокурора;

-повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця проходження служби;

-

-утриматись від спілкування зі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 квітня 2025 року.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на детектива, а з моменту надходження справи до суду - на прокурора.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1