Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1956/25
Номер провадження 1-кс/711/551/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000032 від 18.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000032 від 18.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, вказуючи, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування, що в порушення вимог законодавства України, під час дії воєнного стану введеного на всій території України, у групи осіб, до складу якої входив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші на даний час невстановлені особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж в листопаді місяці 2024 року, виник спільний злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення шляхом продажу предметів гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, ввезених на територію України в спрощеному порядку, відповідно до Постанови КМУ №953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», для реалізації якого група осіб розробила злочинний план, що полягав в ввезенні на територію України транспортних засобів, як предметів гуманітарної допомоги для потреб Збройних сил України, отримувачем якої мала виступити ГО «Вільні Волонтери» (код 44740333) та в подальшому продажу вказаних транспортних засобів, шляхом створення і розміщення оголошень на інтернет ресурсі «OLX.ua» про їх продаж фізичним особам за готівкові грошові кошти.

При цьому, вказані оголошення про продаж транспортних засобів не містили відомості про те, що ці транспортні засоби є гуманітарною допомогою.

Так, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, направленого на продаж зазначених автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарну допомогу, направленого на отримання прибутку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими на даний час невстановленими особами, на виконання спільного злочинного плану, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що транспортні засоби є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавством існує заборона щодо їх продажу, а також передбачена відповідальність за такі дії, 06.03.2025 в період часу близько з 08 год. 30 хв. по 09 год. 30 хв., біля будинку №4/1 по вул. 30 річчя Перемоги, м. Черкаси, за попередньою домовленістю, при зустрічі з ОСОБА_7 , який в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки добровільно виступив у ролі покупця автомобілів нібито для власних потреб, надали останньому до огляду три автомобілі, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz ML 350», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль «Renault Master», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та автомобіль «Audi S4», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

В подальшому, завершуючи виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на отримання прибутку для себе та інших на даний час невстановлених осіб, шляхом продажу автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарна допомога, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , 06.03.2025 близько 09 год. 40 хв., біля будинку №4/1 по вул. 30 річчя Перемоги, м. Черкаси здійснили продаж ОСОБА_7 вище перелічених транспортних засобів, за обговорені раніше грошові кошти в сумі 17 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 06.03.2025 становить 703 256 гривень, що у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у значному розмірі, під час воєнного стану, при цьому надали ОСОБА_7 тимчасові реєстраційні талони на вказані транспортні засоби, акти прийому-передач транспортних засобів, що є гуманітарною допомогою, декларації про визнання товарів гуманітарною допомогою та сертифікати вказаних транспортних засобів, на яких були наявні клейма "Гуманітарна допомога. Продаж заборонено".

Таким чином, під час досудового розслідування проведено ряд першочергових слідчих (розшукових) дій та отримано докази причетності до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

06.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та в ході проведення його особистого обшуку виявлено та вилучено:

- ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»;

- ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»;

- мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 (пароль НОМЕР_9 ).

06.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто у продажі предметів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

06.03.2025 вище вказані два ключи від автомобілів з логотипом лейби «Мерседес», «Ауді» та мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 визнані речовими доказами, оскільки по мобільному телефону підозрюваний здійснював дзвінки та спілкувався з покупцями, зокрема із особою, залученою до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та з іншими співучасниками злочину, з якими обговорював обставини вчинення злочину. Вилучені речі зберегли на собі сліди злочину та містять інформацію, яка може бути використана, як доказ причетності особи (осіб) до вчинення кримінальних правопорушень та мають бути дослідженими щодо наявності інформації про осіб та їх причетності, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучене майно має істотне значення для кримінального провадження, має значення для проведення необхідних подальших слідчих дій, можуть містити на собі сліди злочину, тому для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні виникла потреба в забороні відчуження, розпорядження та користування, так як їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речових доказів і недопущення передачі іншим особам шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування, слідчий за погодженням з прокурором звернулась з даним клопотанням до слідчого судді та просила накласти арешт на мобільний телефон та ключі від автомобілів з логотипами лейб «Мерседес» та «Ауді», вилучені в ході проведення 06.03.2025 особистого обшуку ОСОБА_6 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України.

До початку судового засідання слідчий ОСОБА_8 подав заяву, в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі та задоволити клопотання з підстав викладених в ньому та долучених до нього матеріалів кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник. адвокат ОСОБА_9 до початку судового засідання подали заяви з проханням розглянути клопотання слідчого без їх участі. ОСОБА_6 додатково зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття в судове засідання осіб, зазначених в цій частині, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався без фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме у продажі предметів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

06.03.2025 в період часу з 09 год. 55 хв. до 10 год. 35 хв., органом досудового розслідування під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»; ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»; мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 (пароль НОМЕР_9 ).

06.03.2025 старшим слідчим в ОВС ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання, згідно якої ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»; ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»; мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 , визнано речовим доказом, оскільки за допомогою вказаного мобільного телефону ОСОБА_6 підтримував зв`язок з іншими співучасниками вчинення кримінального правопорушення, а також із покупцями, зокрема з особою, залученою до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Вилучені речі зберігають відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 06.03.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, клопотання про арешт майна направлено до суду 07.03.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучені 06.03.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України: ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»; ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»; мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 , - є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки мобільний телефон міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування, може містити відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому органу досудового розслідування необхідно провести детальний огляд та аналіз вилученого мобільного телефону, що надасть можливість з`ясувати всі обставини кримінального правопорушення. А вилучені ключі є невід`ємними речами, що відносяться до транспортних засобів, які можуть бути завезеними на територію України як гуманітарна допомога та виставлені на продаж, а тому зазначені ключі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що органу досудового розслідування необхідно встановити походження транспортних засобів, ключі від яких було вилучено під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 в ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що наявність чи відсутність інформації, що має значення для кримінального провадження на вилученому мобільному телефоні буде оцінено органом досудового розслідування чи слідчим суддею вже після проведення огляду зазначеного пристрою, у рамках вказаного кримінального провадження чи під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на вилучене в ході проведення 06.03.2025 особистого обшуку ОСОБА_6 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, майно з метою збереження речових доказів, а саме на: ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»; ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»; мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 .

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000032 від 18.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 18.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, з метою збереження речового доказу, на майно, вилучене в ході проведення 06.03.2025 особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

- ключ від автомобіля з логотипом лейби «Мерседес»;

- ключ від автомобіля з логотипом лейби «Ауді»;

- мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити прокурору, слідчому, власнику майна та його представнику.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, без участі якої її постановлено, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1