Справа 367/4324/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1 ,
Провадження №11-кп/824/5809/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павшино Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.01.2022 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 4 ст. 296 ККУ до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в порядку ст. 75 ККУ, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду в Київській області від 06.01.2022 за ч. 4 ст. 296 КК України та визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , 19.02.2024 о 12 год 56 хв., перебуваючи на території релігійної громади «БІБЛІЙНА ЦЕРКВА», що за адресою: Київська обл., місто Ірпінь, вул. Соборна, 1, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ до вищевказаної території, таємно викрав велосипед марки «ARDIS TITAN 27.5».

У подальшому, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 9000,00 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок змінити та визначити обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - рецидив злочинів.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, кваліфікації його дій, виду та міри призначеного покарання, прокурор зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Ірпінського міського суду в Київській області від 06.01.2022 за ч. 4 ст. 296 КК України, вчинив новий умисний злочин, а тому всупереч ст.ст. 34, 67 КК України судом безпідставно не враховано рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 34 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 N7 рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Згідно із п.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений 06.01.2022 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 296 ККУ до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в порядку ст. 75 ККУ, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 19.02.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_7 будучи 06.01.2022 засудженим за вчинення умисного злочину, в період іспитового строку, тобто маючи не зняту і непогашену судимість, вчинив новий умисний злочини, що з огляду на вимоги ст.34 КК України свідчить про наявність такої обтяжуючої покарання обставини як рецидив злочинів, про що стороною обвинувачення зазначено в обвинувальному акті.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок - змінити шляхом визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидиву злочинів.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - змінити.

Визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - рецидив злочинів.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: