Справа № 521/2678/24
Номер провадження:1-в/521/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду в м. Одесі клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз:

-17.05.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси із клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 про зарахування йому строку перебування під вартою у строк покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року, а саме перебування під вартою в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.01.2020 року.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 17.05.2023 року вироком Київського районного суду м. Одеси до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17.05.2023 року. В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_5 під вартою в межах кримінального провадження №0002767 від 23.07.2018 року, з 07.04.2018 року по 17.06.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України). Вирок набрав законної сили 19.06.2023 року.

Основним мотивом звернення із даним клопотанням, є те що ОСОБА_5 вважає що були порушені його права, а саме не було зараховано вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року, період перебування під вартою в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.01.2020 року, а саме період з 09.10.2020р. по 17.05.2023р.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається що в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.01.2020 року. Відповідно до протоколу затримання від 09.10.2020 року, засуджений ОСОБА_5 затриманий о 19 год. 11 хв. 09.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 21.09.2020 року працівниками СВ Пологівського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 19.11.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України призначено до судового розгляду. Надалі неодноразово ухвалами Пологівського районного суду Запорізької області, Гуляйпільського районного суду Запорізької області, Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, Заводського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_5 неодноразово продовжувався термін обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній раз до 22.05.2023 року. 19.05.2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя прокурор відмовлено у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку із наявністю вироку Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року. Тобто дійсно вбачається про наявність даного періоду перебування під вартою засудженого ОСОБА_5 з 09.10.2020 року по 22.05.2023 року в рамках кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.01.2020 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.04.2024 року у справі № 523/11745/22, «не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення».

Суд дуже уважно поставився до аргументів засудженого та його захисника про те, що кримінальне провадження №0000057 від 21.01.2020 року, в якому до засудженого було обрано запобіжний захід у виді його тримання під вартою, не закінчено, але і не здійснюється вже кілька років, і що у цьому вини засудженого не має і він не повинен через це бути позбавленим волі більше ніж потрібно. І суд підтримує такі аргументи, але відзначає, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі 7 років за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року по іншому кримінальному провадженню.

Разом з цим, ч.6 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили.

Отже, якщо засуджений і його захисник вважають, що кримінальне провадження №0000057 від 21.01.2020 року, в якому до засудженого було обрано запобіжний захід у виді його тримання під вартою який неодноразово був продовжений до ухвалення вироку Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року, є таким самим обвинуваченням, як і те, по якому ухвалено вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року (який набрав законної сили 19 червня 2023 року) за яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі 7 років і за яким він як раз і відбуває покарання, то вони мають право у тому іншому кримінальному провадженню №0000057 від 21.01.2020 року, але не у цьому, поставити перед судом питання щодо його закриття з такої підстави.

Однак у будь-якому випадку, тобто не залежно від наслідків і часу його розгляду або не розгляду, попереднє ув`язнення яке було застосовано до ОСОБА_5 у виді його тримання під вартою у тому кримінальному провадженні №0000057 від 21.01.2020 року, не може зараховуватись у строк відбуття його покарання у виді позбавлення волі 7 років, який він відбуває по цьому кримінальному провадженню.

У зв`язку із чим у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню №0000057 від 21.01.2020 року у строк покарання у виді позбавлення волі строком 7 років, призначеного йому по іншому кримінальному провадженню за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1