Провадження №1-кс/127/4504/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що адвокат Ради адвокатів Вінницької області (номер свідоцтва №405 від 23.07.2004) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з депутатом Піщанської селищної ради (ПОЛІТИЧНА ПАРТІЯ «ЗА МАЙБУТНЄ») ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вимагають неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США у мешканки Вінницької області ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за сприяння в уникненні від притягнення до кримінальної відповідальності її сина за ст. 407 КК України, шляхом надання відношення для поновлення на військовій службі в одній з військових частин Вінницького гарнізону.

Також, оперативним шляхом було встановлено, що 20.03.2025 під час зустрічі ОСОБА_6 з адвокатом ОСОБА_4 був присутній ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У ході проведення слідчих (розшукових) дій направлених на викриття фігурантів кримінального провадження, 02 квітня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , остання добровільно видала мобільний телефон марки «Redmi Note 9» зі встановленою сім-картками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який поміщено до спец-пакету НПУ ICR180989.

Вказані вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України, являються речовими доказами, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій та бути використаними як доказ факту чи обставин, що встановлюються у вказаному кримінальному провадженні.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.1 ст. 170 КПК), тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 03.04.2025 особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманої в порядку ст. 208 КПК України, для забезпечення збереження вилучених речей, які визнані речовими доказами, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на речі, які відшукано та вилучено під час проведеного 03.04.2025 особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманої в порядку ст. 208 КПК України за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Миролюбівка, вул. Грушевського, 33, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 9» зі встановленою сім-картками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який поміщено до спец-пакету НПУ ICR180989, шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя