НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/453/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новоушицького районного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 16 травня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Стружка, Новоушицького району, Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

установив:

ОСОБА_4 16 травня 2021 року близько 01 години 30 хвилин, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), керуючи автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, та рухаючись по провулку Зеленому у с. Мала Стружка Новоушицької територіальної громади Кам`янець-Подільського району зі швидкістю близько 15 км/год, в порушення вимог п. 12.3 ПДР, при виявленні перешкоди, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, перебуваючи навпроти домоволодіння № 8 вказаного провулку, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у горизонтальному положенні в межах проїзної частини провулку Зелений.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушенням ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми; множинних переломів ребер справа та зліва; порушення каркасності грудної клітки; двобічного пневматораксу; закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку середнього ступеня тяжкості; перелому вивиху правого ліктьового суглобу; забійних ран правої завушної ділянки, які по ступені тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 12.3 ПДР, зміст яких полягає у наступному:

- п.2.9 «а» - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 2.9.а, 12.3 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину не визнав, вважав себе непричетним до вчинення злочину.

Пояснив, що 15 травня він разом із ОСОБА_7 , яка на даний час є його дружиною, у вечірню пору приїхав автомобілем ВАЗ 21093 в центр села Мала Стружка до магазину. До них підійшов його знайомий ОСОБА_8 , який вже був напідпитку. Пізніше до них приєдналась дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживали пиво, він пив каву, оскільки керував автомобілем. Після закриття магазину ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, сказав, що піде додому. Його дружина ОСОБА_12 залишилась. Через деякий час він запропонував ОСОБА_12 підвести її додому, оскільки було темно. Він перебував за кермом автомобіля, ОСОБА_11 - на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_12 разом із собакою - позаду. Їхав із дуже малою швидкістю 5-10 км/год по дорозі. При цьому поштовхів чи наїзду на щось не відчув. По дорозі ОСОБА_12 побачила, що на узбіччі хтось лежить і він зупинив автомобіль. Коли вийшли, позаду автомобіля зліва зі сторони водія на узбіччі в бур`яні побачили ОСОБА_14 , який лежав на боці. Вони взялись підіймати його і тоді він помітив на своїх руках та одязі кров, тому викликали швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги ОСОБА_9 забрати до лікарні, а він поїхав додому та, злякавшись, у приміщенні кухні випив 50-100 грам горілки, після чого ліг спати. Вранці близько 6 години приїхали поліцейські та повідомили, що він на когось наїхав. Він разом із ОСОБА_11 поїхав з ними. Одразу поїхали на місце, де був виявлений ОСОБА_13 , після чого у підрозділ поліції, де складали поліцейські якісь документи. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» він не проходив, при цьому повідомляв поліцейським, що він вжив алкоголь після приїзду додому. Пізніше він видав одяг в якому перебував вночі та був здійснений забір крові. Зазначив, що працівники поліції на нього кричали та навіть погрожували, жодні права йому не роз`яснювали, вказували, що йому не потрібен захисник, усі документи підписував не читаючи. Протягом усього досудового розслідування його позиція щодо невинуватості була сталою. При проведенні слідчого експерименту з його участю він не вказував, що потерпілий перебував на дорозі.

Під час додаткового допиту обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що свій автомобіль він залишив біля сусіднього будинку на території домогосподарства дружини його брата ОСОБА_15 . Дане домогосподарство є нежилим, територія якого не огороджена. По приїзду поліцейських, один із них відігнав автомобіль від будинку на незначну відстань, далі автомобіль відчинили та оглянули. Після цього він перемістив автомобіль до траси, де за кермо сів поліцейський та вони поїхали до відділу поліції, де залишили автомобіль. Також додав, що зі ОСОБА_6 він перебуває у дружніх відносинах.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, обставини вчинення ним злочину та його винуватість підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, потерпілого та іншими дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що у травні 2021 року близько 21 год, перебуваючи біля магазину, де вживав пиво, він зустрів ОСОБА_16 з дівчиною. Згодом прийшла його дружина ОСОБА_12 . Близько 23 год він пішов додому сам. По дорозі присів щоб закурити та більше нічого не пам`ятає. Жодних претензій до ОСОБА_16 не має. Просив суворо не карати обвинуваченого.

У подальшому потерпілий подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі (арк.спр. 251,т.1).

Показаннями свідка ОСОБА_17 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_6 є її чоловіком. У той вечір вона разом із чоловіком, ОСОБА_18 з дівчиною ОСОБА_7 перебували біля магазину в с. Мала Стружка, де вживали спиртні напої пиво. Невдовзі її чоловік пішов додому, про що їй не сказав. Після закриття магазину ОСОБА_19 запропонував підвести її додому. Вона перебувала на задньому сидінні, ОСОБА_19 -за кермом, а ОСОБА_11 - на передньому пасажирському сидінні. По дорозі додому ОСОБА_20 сказала, щоб ОСОБА_21 став, бо він на когось наїхав. Коли вони вийшли з автомобіля та посвітили телефоном, то побачили, що позаду автомобіля лежав її чоловік ОСОБА_13 , в якого голова була у крові, він був без свідомості. ОСОБА_21 пропонував відвести ОСОБА_9 додому, намагався його підняти. Вона злякавшись, подзвонила сину ОСОБА_22 та побігла до своєї матері, яка живе неподалік. Син приїхав на мопеді із другом ОСОБА_23 , який викликав швидку допомогу, та медики забрали чоловіка до лікарні. Син поїхав з ним. Вона пішла додому та лягла спати. Мунтян ОСОБА_21 та ОСОБА_20 теж поїхали додому. Також додала, що чоловік лежав на дорозі, не у бур`янах. Вулиця не освітлювалась, в автомобілі було увімкнено світло фар. Близько 05 год приїхали працівники поліції, яким вона повідомила про те, що вони переїхали її чоловіка.

При додатковому допиті у судовому засіданні 28 липня 2023 року свідок ОСОБА_17 підтвердила, що при русі автомобіля ОСОБА_24 сказала: « ОСОБА_21 , стань, ми напевно колоду переїхали». Коли вийшли з автомобіля її чоловік ОСОБА_8 лежав позаду автомобіля на відстані одного метра поперек дороги. З голови йшла кров. При цьому з правого боку дороги узбіччя немає, оскільки є пагорб, зліва є невелике узбіччя. Інших автомобілів вона не бачила, крім того вказала, що ширина проїжджої частини не дозволяє роз`їхатися двом автомобілям. Крім того пішохід може пройти лише з лівої частини дороги.

Показаннями свідка ОСОБА_25 підтверджується, що ввечері вона зустрілася з друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_26 біля магазину, де пили пиво. Коли ОСОБА_13 пішов, їх залишились троє, тому ОСОБА_21 запропонував ОСОБА_12 підвести її додому. ОСОБА_21 їхав не швидко, оскільки була погана дорога. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_12 із собакою - позаду. ОСОБА_27 була вузькою, на узбіччі були дерева, високих бур`янів не було, узбіччя проглядалось на ширину близько одного метра. Вона дивилась на дорогу та говорила з ОСОБА_12 . Відчули поштовх, вона злякалась. Зупинили автомобіль, оскільки : «здалось, що ми все таки людину…». Вона вигукнула, що: «То напевне все таки лежала людина». Коли ОСОБА_21 зупинив автомобіль, вона вийшла і побачила позаду автомобіля ОСОБА_9 , який лежав на дорозі без свідомості, хрипів. ОСОБА_21 намагався його підняти, але в нього з голови йшла кров. Згодом прийшли діти ОСОБА_9 . Десь через 40 хв приїхала швидка медична допомога та забрала ОСОБА_9 разом із сином в лікарню. Вона з ОСОБА_28 поїхала додому. ОСОБА_21 був дуже наляканий, що переїхав товариша, тому пішов до приміщення літньої кухні та випив 50 грам горілки, після чого вони лягли спати. Про цю подію нікому не розповідали. Вранці приїхали працівники поліції та вони разом поїхали з ними на місце події, там близько 6-7 год проводили огляд. Також ОСОБА_21 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, а згодом його попросили здати кров.

При додатковому допиті свідок ОСОБА_25 надала суду показання про те, що при приїзді поліцейських вранці та при вилучені автомобіля останні поводили себе зухвало, погрожували і ОСОБА_4 , і їй, казали, що «закриють», «посадять», заставляли підписати документи, не давали можливості звернутися до адвоката. Розмова відбувалась декілька хвилин, після чого поліцейський дістав з папки документ сказав підписати ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_21 поїхав з поліцейськими, а вона залишилась вдома. У ході допиту свідок змінила показання та повідомила, що вона теж поїхала у підрозділ поліції, де її допитували та знову погрожували. Вона зателефонувала до батька, щоб він допоміг ОСОБА_28 та запросив адвоката, що він зробив через декілька днів. ОСОБА_19 не заперечував проти вилучення автомобіля. Крім того свідок зазначила, що впевнена, що передні колеса автомобіля не наїжджали на перешкоду. Вранці коли приїхали поліцейські ОСОБА_4 був тверезий, оскільки алкогольних напоїв не вживав взагалі. Ні вона, ні ОСОБА_19 приміщення літньої кухні не відвідували.

Свідок ОСОБА_29 підтвердив лише ту обставину, що в травні 2021 року був урогентний під час доставки до Новоушицької ЦРЛ ОСОБА_6 , якому він надавав медичну допомогу, оскільки в останнього були серйозні політравми. Наступного дня ОСОБА_6 був доставлений до Хмельницької обласної лікарні.

Показаннями свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які були залучені як поняті при проведенні слідчого експерименту 17 травня 2021 року підтверджується, що вони перебували на задньому сидінні темного автомобіля, за кермом знаходився ОСОБА_4 , поруч з ним поліцейський. Вони двічі під`їжали до поліцейського, який попереду лежав перпендикулярно дорозі (поперек) на боку, в момент коли його було видно, автомобіль зупинили. Поліцейські здійснили вимірювання.

Свідок ОСОБА_32 підтвердив суду, що він був залучений слідчим для надання безпосередньої технічної допомоги фотографування під час проведення слідчих дій огляду місця події за місцем вчинення ДТП та за місцем виявлення транспортного засобу, а також слідчого експерименту. Автомобіль був виявлений на сусідній вулиці біля будинку водія, видимих ушкоджень не було. Під час проведення слідчого експерименту, окрім нього, були присутні поняті, водій, статист, слідчий. Учасникам були роз`ясненні права. Водій на пропозицію слідчого вказав місце розташування статиста на дорозі, а також автомобіля ВАЗ 21093. Жодних зауважень від учасників, в тому числі від понятих, не надходило.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив, що він як слідчий проводив слідчі дії, зокрема огляди місця події 16 травня 2021 року та слідчий експеримент. Спершу був проведений огляд місця події за місцем вчинення наїзду на потерпілого. Під час проведення цієї слідчої дії був присутній ОСОБА_4 , який повідомив місце знаходження транспортного засобу. Далі був проведений огляд місці події за місцем знаходження транспортного засобу, який знаходився біля будинку ОСОБА_4 на вулиці на неогородженій території. Автомобіль був оглянутий поверхнево без проникнення, опечатаний та вилучений. У ОСОБА_4 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з ротової порожнини. Працівниками ГРПП було проведено огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння на місці. Далі у ОСОБА_4 було відібрано біологічні зразки крові з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо проведення слідчого експерименту зазначив, що ОСОБА_4 перебував у статусі свідка, особисто ОСОБА_4 добровільно показав місцезнаходження потерпілого в момент його переїзду статист був розміщений поперек дороги на всю ширину проїзду. ОСОБА_4 каявся, хотів сприяти слідству. Жодних зауважень від учасників цієї слідчої дії не надходило.

Крім того підтвердив, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження ОСОБА_4 зі скаргами на дії слідчих, прокурорів, із клопотаннями про залучення захисника не звертався, оскільки він повністю визнавав вину та щиро розкаювався. У ході досудового розслідування ні ОСОБА_4 , ні його захисник з клопотанням про проведення слідчих дій, у тому числі з метою визначення можливості переїзду тіла людини транспортним засобом ВАЗ 21093 з огляду на його технічні характеристики, не зверталися.

Свідок ОСОБА_34 підтвердив суду, що був залучений як статист при проведенні слідчого експерименту за участі водія, понятих та спеціаліста, яким проводилась фотозйомка. Слідча дія проводилась в нічний час. Водій слідчому вказав, що потерпілий частково знаходився на проїжджій частині дороги на лівій стороні, спиною до автомобіля. Коли він зайняв вказане водієм положення, останній зауважив, що ноги не були випрямлені, а дещо підігнуті. Усім учасникам слідчої дії попередньо були роз`ясненні права, жодних зауважень не надходило, в тому числі від понятих.

Свідок ОСОБА_35 підтвердив суду, що будучи на чергуванні в ГРПП, здійснював виїзд за повідомленням представника медичного закладу про доставлення до Новоушицької лікарні чоловіка з тілесними ушкодження без свідомості. Лікар повідомив, що у потерпілого наявні тілесні ушкодження характерні для ДТП. У подальшому дружина потерпілого повідомила обставини переїзду її чоловіка автомобілем під керуванням ОСОБА_4 , а саме, що повертаючись разом із ОСОБА_4 ввечері додому, останній переїхав її чоловіка. На місце події була викликана СОГ. Дружина потерпілого вказала місце проживання ОСОБА_4 . Вже вранці був проведений зовнішній огляд автомобіля ОСОБА_4 , який знаходився поблизу будинку, на території не огородженого домогосподарства. Оскільки евакуатор з об`єктивних причин не міг здійснити переміщення автомобіля ОСОБА_4 до відділу поліції, поліцейський ОСОБА_36 сів за кермо та доставив його до поліції. Між ОСОБА_4 та слідчим відбувався конфлікт, проте згодом свідок уточнив, що конфлікт відбувся більше між жінкою, яка була із ОСОБА_4 та слідчим.

Свідок ОСОБА_36 , поліцейський Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, пояснив, що перебуваючи на службі, надійшло повідомлення з медичного закладу про доставлення особи з тілесними ушкодженнями. Прибувши до лікарні, у сина потерпілого з`ясували, що батька переїхав автомобіль. Син погодився показати місце, де трапилась подія та повідомив, що там була його матір. Спочатку прибули на місце події, де він бачив частини синтепону на узбіччі. Далі поїхали до дружини потерпілого, яка повідомила, що вони усі разом з ОСОБА_4 випивали, після чого її чоловік пішов додому. Коли вони їхали додому не помітили чоловіка на дорозі та переїхали його, подумавши, що це була колода. Після цього син потерпілого показав, де проживає ОСОБА_4 . Біля будинку останнього знаходився автомобіль. Домоволодіння не було огороджене. Разом з ОСОБА_4 пішли на місце події, де вже перебувала слідчо-оперативна група. ОСОБА_4 повідомив, що вжив алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди. В нього були ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Він провів огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат показав стан сп`яніння, після чого він склав протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Слідчий візуально оглянув автомобіль та вказав йому, що він може доставляти його до відділу поліції. Видимих пошкоджень автомобіль не мав. ОСОБА_4 сказав, що не може керувати, оскільки вживав алкогольні напої. Тоді він з дозволу ОСОБА_4 та в його присутності, доставив автомобіль до відділу поліції у смт Нова Ушиця, та склав протокол вилучення транспортного засобу в порядку КУпАП, оскільки на той час була така вказівка. Після доставлення автомобіля, він, в присутності ОСОБА_4 , його опечатав, а ключі та документи передав черговому відділу. Тиску на ОСОБА_4 працівники правоохоронних органів не чинили.

Витягом №0000311 підтверджується внесення відомостей до ЄРДР 16 травня 2021 року о 08:04 год за ч.1 ст. 286-1 КК України за усною заявою про кримінальне правопорушення (арк.спр.79,т.1), а постановою про зміну кваліфікації кримінального діяння від 25 червня 2021 року підтверджується зміна кваліфікації кримінального діяння у кримінальному провадженні №0000311з ч. 1 ст. 286-1 КК України на ч. 2 ст. 286-1 КК України (арк.спр.217, т.1).

Протоколом огляду від 16 травня 2021 року з доданими до нього план-схемою та ілюстрованими таблицями (арк.спр.82-97, т.1) підтверджується, що з 04:05 год по 05:18 год проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди - вулиці Центральна, в план схемі до протоколу - пров. Зелений, 8 (в дужках), яким є пряма ділянка дороги з ґрунтовим покриттям з елементами ландшафтного каміння, двох напрямків, шириною 2,3 м. До проїжджої частини примикають підйом з трав`яним покриттям (праворуч) та узбіччя з трав`яним покриттям (ліворуч). Ділянка дороги не освітлена. Транспортні засоби відсутні, наявні сліди гальмування, протектору шин, слід волочіння предметом по ґрунтовій поверхні, виявлено речовину бурого кольору, на правому узбіччі виявлено білий синтетичний пух, який поміщений до паперового конверту, постановою слідчого від 16 травня 2021 року (арк.спр. 142, т.1) визнано речовим доказом та передано на зберігання у кімнату речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (арк.спр.143, т.1).

Помилковість зазначення у протоколі місця проведення огляду вул. Центральна не є істотним порушенням вимог КПК України та, на переконання суду, не може свідчити про недопустимість доказу в цілому, на що покликався захисник ОСОБА_5 , а є технічною опискою. Крім того таблиці-ілюстрації, які є додатками до протоколу, містять правильну адресу місця вчинення кримінального правопорушення - провул. Зелений, с. Мала Стружка.

Що стосується повідомлення Управління інфраструктури від 17 червня 2022 року (арк.спр. 114,т.2) про відсутність автодороги по провулку Зеленому в с. Мала Стружка, Новоушицької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування місцевого значення області, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 25 січня 2022 року № 27/2022-р, яке було долучене стороною захисту, суд зазначає, що вказаний доказ не спростовує факту існування провулку Зеленого в с. Мала Стружка, адже захиснику було рекомендовано звернутися з даного питання до Новоушицької селищної ради Хмельницької області.Відтак цей доказ суд відхиляє як неналежний.

Даними протоколу огляду від 16 травня 2021 року з долученими до нього ілюстрованими таблицями (арк.спр.98-102, т.1) підтверджується, що 16 травня 2021 року з 06:15 год по 06:40 год оглянуто ділянку проїжджої частини загального користування в с. Мала Стружка по вул. Зарічна, де посеред трави на галявині біля господарства № 7 розташований транспортний засіб ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , темно-синього кольору без видимих механічних пошкоджень, який опечатаний, вилучений, постановою слідчого від 16 травня 2021 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та переданий на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (арк.спр.112,т.1).

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаного вище доказу з підстав проведення цієї слідчої дії до внесення відомостей до ЄРДР з огляду на таке.

Критерії допустимості доказу визначені статтею 86 КПК України, відповідно до якої, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частинами 2, 3 статті 214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. До внесення відомостей до ЄРДР у невідкладних випадках може бути проведено лише огляд місця події.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню.

Огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про злочин до ЄРДР.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Місце події це широке поняття, яким можуть охоплюватися: місце приготування до злочину, місце безпосереднього вчинення злочину, місце виявлення слідів і знарядь предмету злочину, та місце їх приховання.

Таким чином, місце події та місце злочину не є тотожними поняттями.

Місце події - приміщення або ділянка місцевості, у межах яких виявлено сліди вчинення злочину, хоча сам злочин міг бути вчинений в іншому місці.

Місце злочину - приміщення або ділянка місцевості (території), де безпосередньо було вчинено злочин, хоча сліди цього злочину можуть бути виявлені і в інших місцях (одному чи декількох).

Отже, проведення огляду ділянки дороги, на якій безпосередньо сталася дорожньо-транспортна пригода є слідчою дією - оглядом місцем події, а саме місця злочину.

В той же час, проведення огляду території, де знаходився транспортний засіб ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , який є предметом кримінального правопорушення, та здійснив з`їзд з місця ДТП, є також слідчою дією - оглядом місцем події, а саме місцем виявлення предмету злочину.

Таким чином, здійснення огляду ділянки, на якій знаходився транспортний засіб «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_2 , відбулося відповідно до вимог частини 3 статті 214 КПК України.

Стосовно відсутності дозволу власника ОСОБА_4 на огляд, суд вважає, що оскільки дані протоколу містять інформацію лише щодо огляду автомобіля «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_2 без проникнення, автомобіль знаходився у доступному місці, тому відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, не потребував дозволу володільця чи слідчого судді.

Щодо доводів захисника ОСОБА_5 про відсутність згоди власника домогосподарства на якому знаходився автомобіль, суд зазначає, що як встановив суд транспортний засіб обвинуваченого знаходився неподалік нежилого будинку, дана територія є загальнодоступною, що підтверджується протоколом огляду з додатками та показаннями свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_38 ОСОБА_39 та самого обвинуваченого ОСОБА_4 .

Більш того, положення ст. 223 КПК України не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні.

Порушень прав обвинуваченого чи інших осіб при проведенні даної слідчої дії суд не встановив, а тому відсутні підстави для визнання цього доказу недопустимим.

Також захисник ОСОБА_5 покликався на незаконність транспортування автомобіля з місця його виявлення не евакуатором, а самостійно поліцейським, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 та без складання протоколу вилучення транспортного засобу.

Суд вважає, що захисник не обґрунтував, яким чином спосіб транспортування автомобіля до підрозділу поліції впливає на допустимість доказу протоколу огляду та власне речового доказу транспортного засобу ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , із врахуванням того, що в місці виявлення автомобіля та під час його огляду слідчим за адресою: смт Нова Ушиця, вул. Українська, 1, на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів автомобіль не мав видимих ушкоджень (окрім подряпин та потертостей металевих частин ходової лівого переднього колеса, захисту металевого двигуна, потертості ходових частин заднього лівого колеса, а на внутрішній частині заднього лівого колеса виявлено речовину темно бурого кольору), про що свідчить протокол огляду предметів від 17 травня 2021 року (арк.спр. 156-161, т.1). Також не було встановлено несправностей автомобіля експертом під час проведення інженерно-транспортної експертизи.

Показання свідка ОСОБА_38 про вилучення ним автомобіля ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 в порядку, передбаченому Кодексом про адміністративні правопорушення, суд відхиляє, оскільки вилучення транспортного засобу зафіксоване протоколом огляду від 16 травня 2021 року, що цілком відповідає положенню частини 7 статті 237 КПК, а сам факт переміщення автомобіля поліцейським ОСОБА_41 з дозволу слідчого, не спростовує вказану обставину.

Також захисник ОСОБА_5 звертав увагу суду на те, що фототаблиці до протоколу огляду предметів від 17 травня 2021 року (арк.спр. 156-161, т.1) не засвідченні підписами понятих, а в самому протоколі слідчої дії не зазначено, що фототаблиці є додатком до нього.

З протоколу огляду слідує, що в ньому міститься інформація про те, що під час слідчої дії брав участь спеціаліст ОСОБА_32 і застосовувався технічний засіб фіксації фотоапарат марки «Сanon Power Shat». До протоколу додана фототаблиця, яка засвідчена підписом спеціаліста, який склав цю фототаблицю та слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Верховний Суд у постанові у справі №347/222/21 зауважив, що у ч. 3 ст. 105 КПК законодавець, не використовуючи сурядні сполучники, перелічує суб`єктів, які мають своїм підписом засвідчити додатки до протоколів. При цьому наявний безсполучниковий зв`язок у цій синтаксичній конструкції речення вказує на те, що закон у даному випадку не вимагає, щоб одразу всі перелічені суб`єкти засвідчували відповідні додатки. Навпаки, за змістом цієї статті, додаток до протоколу має бути засвідчений або слідчим, або прокурором, або спеціалістом, або іншими особами, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків (хоча це не виключає й можливості засвідчення додатку кількома особами).

Як зазначено вище, фототаблиця до протоколу огляду була засвідчена підписом спеціаліста та слідчого, а тому, всупереч твердженням захисника, порушень вимог КПК в даному випадку допущено не було.

Протоколом добровільної видачі та огляду предметів від 16 травня 2021 року (арк.спр.123, т.1), а також доданими до нього ілюстрованими таблицями (арк.спр. 124-127, т.1) підтверджується факт добровільного видання ОСОБА_4 біля господарства за № 8 по вул. Зарічна в с. Мала Стружка шерстяної кофти кремового кольору з узорами з плямами бурого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №7237275 в присутності понятих, яку постановою слідчого від 16 травня 2021 року (арк.спр. 142, т.1) визнано речовим доказом та передано на зберігання у кімнату речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (арк.спр.143, т.1) та яка була оглянута у судовому засіданні.

Дані протоколу добровільної видачі предметів від 16 травня 2021 року (арк.спр.128-130, т.1) свідчать про те, що слідчим від чергового лікаря нарколога ОСОБА_42 отримано: курточку чорного кольору із явними пошкодженнями та слідами бруду, всередині з написом «KAREN JP CHINA», кофту темно-бордового кольору з білою лінією із написом «Grey Wolf» в розрізаному стані, спортивні штани чорного кольору із написом «Suprome» у забрудненому стані, футболку сірого кольору в розрізаному стані, один черевик (кросівок) чорного кольору із маркуванням «Still», одну пару чоловічих шкарпеток чорного кольору у забрудненому стані, оскільки володілець речей ОСОБА_6 знаходився без свідомості в Новоушицькій ЦРЛ.

У подальшому вказані речі були оглянуті слідчим, про що свідчить протокол огляду від 16 травня 2021 року з доданими ілюстрованими таблицями (арк.спр.131-141, т.1), вилучені та поміщені до сейф-пакету №7237274, опечатані та скріплені підписами понятих та постановою слідчого від 16 травня 2021 року (арк.спр. 142, т.1) визнані речовими доказами, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (арк.спр.143, т.1) та оглянуті у судовому засіданні.

Показання свідка ОСОБА_42 - лікаря психіатра-нарколога Новоушицької лікарні про те, що вона не пам`ятає факту видачі нею речей потерпілого ОСОБА_6 поліцейським, у даному випадку не спростовують такого факту, оскільки свідок підтвердила, що підпис у протоколі видачі належить їй, проте з того часу пройшло більше двох років.

Крім того свідок ОСОБА_43 у судовому засіданні 27 жовтня 2021 року підтвердила, що саме в такий одяг був одягнений її чоловік ОСОБА_6 .

З огляду на викладене у суду відсутні підстави вважати, що вказані вище речі не належали потерпілому ОСОБА_6 та не були добровільно видані слідчому у приміщенні Новоушицької лікарні.

Протоколом слідчого експерименту від 17 травня 2021 року з доданими ілюстрованими таблицями (арк.спр. 162-169, т.1) підтверджується, що при проведенні 17 травня 2021 року о 22 год 50 хв слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , понятих, спеціаліста та статиста по провулку Зеленому у с. Мала Стружка в темну пору доби із увімкненим ближнім світлом фар з використанням автомобіля ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 показав де на проїжджій частині дороги поперечно перебував пішохід на якого був здійснений наїзд, а також показав місце знаходження автомобіля, де вперше виявив перешкоду для свого руху, відстань до перешкоди становила 28,5 м. Загальна видимість елементів дороги при даних дорожніх умовах та даному освітленні з місця водія становить 49 м. При цьому поняті, які знаходились в автомобілі підтвердили, що в такому положенні транспортного засобу та пішохода можна чітко визначити, що на проїжджій частині лежить саме людина, а не об`єкт (перешкода).

Відповідно до ч.1 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Доводи захисника про те, що цей доказ є недопустимим з підстав, що він проведений з ОСОБА_4 , який перебував на момент слідчого експерименту в якості свідка, суд відхиляє, оскільки інформація отримана від ОСОБА_4 під час цієї слідчої дії, не є показаннями у розумінні статей 84, 95 КПК України, а є складовою частиною протоколу слідчого експерименту. Експертиза, за якою було встановлено, що дії ОСОБА_4 призвели до суспільно-негативних наслідків, передбачених у ч.2 ст. 286-1 КК України, мала місце вже після проведення слідчого експерименту.

Аналогічні висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 21 жовтня 2020 року по справі №345/522/16, від 12 травня 2022 року (справа №607/22343/18), від 14 вересня 2020 року (справа №740/3597/17).

Окрім того відомості про ДТП до ЄРДР були внесені за фактом кримінального правопорушення, а не щодо ОСОБА_4 . Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_4 відомостей стосовно обставин ДТП та за його згодою із роз`ясненням норм статті 63 Конституції України, статей 66, 67 КПК України, було проведено слідчий експеримент.

Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які були перевірені під час слідчого експерименту за його участю, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

В той же час показання свідків понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_44 про те, що потерпілий не міг займати таке положення на дорозі, були надані суду як особисте припущення про те, що особу не можливо було б не побачити, а тому судом відхиляються.

Твердження захисника ОСОБА_5 щодо незалучення до цієї слідчої дії транспортного засобу, яким безпосередньо керував обвинувачений, у зв`язку із чим неправильно визначалась видимість в напрямку руху автомобіля, суд також відхиляє, оскільки такі спростовуються даними протоколу про проведення слідчого експерименту, зокрема на арк.спр. 163, т.1 зазначено, що для проведення слідчого експерименту використовувався автомобіль ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , а також слідчою довідкою (арк.спр. 166, т.1) про те, що на третьому аркуші протоколу зазначено статистичний автомобіль «CHEVROLET AVEO», д.р.н. НОМЕР_3 помилково замість статистичного автомобіля «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_2 .

Відсутність підписів понятих на додатках до протоколу слідчого експерименту фототаблицях, які були виготовленні спеціалістом, не свідчать про недопустимість чи недостовірність доказу, мотивування чого суд навів вище.

Суд вважає, що вказаний слідчий експеримент було проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України, а матеріали справи не містять даних, які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту слідчим були вчинені дії, які б істотно порушували права на захист ОСОБА_4 . Всім учасникам були роз`ясненні їхні права і обов`язки, по закінченню слідчої дії будь-яких зауважень чи заперечень від ОСОБА_4 не надходило, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 .

Спричинення потерпілому ОСОБА_6 внаслідок ДТП тілесних ушкоджень у вигляді політравми; множинних переломів ребер справа та зліва; порушення каркасності грудної клітки; двобічного пневматораксу; закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку середнього ступеня тяжкості; перелому вивиху правого ліктьового суглобу; забійних ран правої завушної ділянки, які по ступені тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння підтверджується висновком експерта № 45 від 23 червня 2021 року (арк.спр. 215-216, т.1), наданого за результатами проведення судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови від 22 червня 2021 року (арк.спр.214, т.1). Зазначеним висновком експерта підтверджується, що зазначені тілесні ушкодження в потерпілого ОСОБА_6 могли утворитися, як від ударів частинами легкового автомобіля так і при можливому переїзді його через тіло ОСОБА_6 , можливо за умов і в термін, вказаних у постанові про призначення експертизи.

Даними довідки № 540 від 11 червня 2021 року (арк.спр. 192,т.1) підтверджується, що ОСОБА_6 знаходився на лікуванні КНП «Новоушицька центральна лікарня» з 16 травня 2021 року по 17 травня 2021 року. 17 травня 2021 року був направлений для подальшого лікування в Хмельницьку обласну лікарню, де перебував до 31 травня 2021 року, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» (арк.спр. 193,т.1), яка постановою слідчого від 13 червня 2021 року визнана речовим доказом в кримінальному провадженні (арк.спр.195, т.1).

Згідно з висновому експерта №СЕ-19/123-21/229/ІТ (арк.спр.177-182,т.1) від 25 травня 2021 року, наданого за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, несправностей технічного характеру робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля «ВАЗ 21093» д.р.н. НОМЕР_2 , які б мали місце до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. Також експертом не встановлено конструктивних змін в конструкції рульового керування та застосування не передбачених конструкцією автомобіля деталей або деталей зі слідами залишкової деформації, та конструктивних змін в конструкції робочої гальмівної системи та застосування не передбачених конструкцією автомобіля деталей або деталей зі слідами залишкової деформації.

Отже, експертом не встановлено конструктивних змін та застосування не передбачених конструкцією автомобіля деталей, що спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 було проведенні конструктивні зміни у виді обрізання витків пружин коліс автомобіля та необхідності у зв`язку із цим призначення експертизи судом.

Даними висновку експерта №СЕ-19/123-21/228/ІТ від 07 червня 2021 року, наданого за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи (арк.спр.188-190, т.1) підтверджується, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.2, 12.3 ПДР. В дорожній обстановці, яка склалась з боку водія автомобіля «ВАЗ 21093» д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 останній мав технічну можливість запобігти наїзду на лежачу людину, шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою до місця наїзду, з моменту об`єктивної можливості виявити в полі зору водія перешкоду для його руху.

Захисник ОСОБА_5 вказував, що суд не може посилатись як на докази на висновки експертів за №СЕ-19/123-21/229-Т від 25 травня 2021 року та №СЕ-19/123-21/228-ІТ від 07 червня 2021 року, оскільки такі докази не були відкриті стороною обвинувачення при ознайомленні сторони захисту із матеріалами досудового розслідування у зв`язку із тим, що не були на той час складенні. Водночас він при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування свідомо засвідчив про ознайомлення із усіма матеріалами, зважаючи на прохання слідчого та полягаючись на його відповідальність щодо додаткового ознайомлення сторони захисту із висновками експерта після їх отримання стороною обвинувачення.

Зазначені доводи захисника суд вважає цілковито неприйнятними з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування й надати доступ до цих матеріалів, що включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

У частині 9 цієї ж статті визначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Із матеріалів кримінального провадження видно, що за дорученням прокурора ОСОБА_3 слідчим ОСОБА_47 , відповідно до вимог ст. 290 КПК України, було надано підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_5 доступ до матеріалів досудового розслідування (арк.спр.10, т.2).

Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30 червня 2021 року (арк.спр.11,т.2), захисник ОСОБА_5 скористався наданим йому правом і ознайомився із вказаними матеріалами в повному обсязі на 175 аркушах, про що свідчить його підпис.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 також ознайомився із матеріалами досудового розслідування, про що свідчить підпис останнього та власноручний запис «з матеріалами кримінального провадження ознайомлений в повному обсязі з речовими доказами знайомитися не бажаю заяв та клопотань немає».

При цьому, посилання захисника на те, що підпис та запис не належить ОСОБА_4 суд відхиляє, оскільки такі обставини не підтвердженні жодними доказами.

Сторона захисту повідомила процесуального прокурора ОСОБА_3 про неволодіння речовими доказами чи матеріалами відповідно до частини 6 статті 290 КПК України, про що свідчить відповідне повідомлення (арк.спр.116,т.2).

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що ні він, ні його підзахисний ОСОБА_4 30 червня 2021 року не перебували у приміщенні службового кабінету № 3 відділення поліції №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, як зазначено у протоколах про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підтверджується відповіддю на запит від 02 червня 2023 року (арк.спр. 114, т.2) та показаннями свідка слідчого ОСОБА_48 .

Однак свідок ОСОБА_49 пояснив суду, що надання доступу захиснику ОСОБА_5 та на той час підозрюваному ОСОБА_4 до матеріалів досудового розслідування відбулось у приміщенні офісу адвоката ОСОБА_5 у м. Хмельницькому. У протоколі помилково вказане місце відкриття, оскільки використовувався стандартний бланк протоколу. Свідок зазначив, що невідповідність дати відкриття матеріалів, які зазначенні у реєстрі матеріалів досудового розслідування, наявного у суду та у захисника, є технічною опискою.

Суд зазначає, що важливим є сам факт відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту та можливість ознайомитися з доказами для підготовки правової позиції, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

Крім того доводи захисника про те, що станом на 30 червня 2021 року висновки експертизи ще не були складені експертами, суд відхиляє, оскільки такі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_50 , який підтвердив, що після надходження висновків експертів ОСОБА_4 було оголошено підозру. А відповідно до повідомлення директора Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 03 лютого 2022 року висновок експерта №СЕ-19/123-21/229-Т від 25 травня 2021 року було отримано особисто старшим слідчим ВРЗСТ СК Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_51 31 травня 2021 року, а висновок експерта №СЕ-19/123-21/228-ІТ від 07 червня 2021 року - 07 червня 2021 року, що підтверджується відповідним записом у журналі обліку і видачі матеріалів та об`єктів дослідження (арк.спр.6-7,т.2).

Водночас вказані висновки експерта зазначені в описі матеріалів кримінального провадження на аркушах провадження 118-123 та 129-131.

Жодних зауважень щодо невідповідності переліку матеріалів досудового розслідування, який зазначений в описі та його фактичного вмісту, протокол не містить.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що стороною обвинувачення було відкрито та надано доступ до всіх матеріалів досудового розслідування стороні захисту, в тому числі до висновків експертиз та речових доказів.

Твердження сторони захисту щодо невідкриття матеріалів досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки спростовуються протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30 червня 2021 року (арк.спр. 12,т.2) та показаннями свідка ОСОБА_52 .

Суд відхиляє, як недопустимий, долучений стороною захисту доказ письмову відповідь на запит адвоката ОСОБА_5 від потерпілого ОСОБА_6 (арк.спр.223, т.2), оскільки така відповідь не є документом в розумінні статті 99 КПК, а фактично є письмовими поясненнями потерпілого певної обставини, які суд не може брати до уваги при обґрунтуванні рішення, оскільки показання надаються безпосередньо під час судового засідання усно, або у випадку передбаченому 225 КПК.

Окрім того суд зазначає, питання про порушення прав учасника кримінального провадження може вирішуватися лише за ініціативою носія цього права.

Захисник ОСОБА_5 також заявив клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 17 травня 2021 року (арк.спр.131, т.4), який, на його думку, був безпідставно взятий експертом як вихідні дані при проведенні інженерно-транспортної експертизи, оскільки ОСОБА_4 , згідно його показань, в якості свідка не допитувався, про що також свідчать дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до якого 17 травня 2021 року ОСОБА_4 не перебував у цьому підрозділі, а перебував 18 травня 2021 року (арк.спр. 161,т.4).

Заперечуючи проти зазначеного вище клопотання, сторона обвинувачення до матеріалів провадження долучила протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 17 травня 2021 року, який містить запис «з моїх слів надруковано вірно, прочитано», свідок ОСОБА_4 , підпис, який підтверджує обставину допиту слідчим ОСОБА_4 17 травня 2021 року.

Окрім цього цей факт підтверджується відповіддю начальника Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до якого за записом №4 в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області 17 травня 2021 року о 09 год 35 хв зареєстрований ОСОБА_4 для допиту по кримінальному провадженню (арк.спр.158, т.4).

Оскільки сторона обвинувачення долучила до матеріалів кримінального провадження протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 17 травня 2021 року виключно на простування доводів клопотання сторони захисту та для підтвердження обставини допиту ОСОБА_4 в якості свідка 17 травня 2021 року, а суд при обґрунтуванні вироку відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України не бере до уваги показання ОСОБА_4 , які зафіксовані у цьому протоколі, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про визнання цього доказу недопустимим.

Версія сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення злочину спростована дослідженими судом доказами, зокрема: даними слідчого експерименту; висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 , яким встановлено механізм отриманих тілесних ушкоджень; показаннями свідка ОСОБА_25 у судовому засіданні 27 жовтня 2021 року, де свідок чітко показала, що саме вона вказала обвинуваченому, щоб він зупинив автомобіль, оскільки вони все таки переїхали людину; показаннями свідка ОСОБА_17 у судових засіданнях 27 жовтня 2021 року та 28 липня 2023 року, в яких свідок ствердно повідомила, що ОСОБА_4 переїхав її чоловіка, який лежав посеред дороги позаду автомобіля. Ці показання свідків цілком узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_53 .

Зміну показань свідком ОСОБА_25 у судовому засіданні 11 вересня 2023 року про те, що автомобіль не наїжджав на перешкоду суд сприймає критично, оскільки такі цілком суперечать її показанням при первинному допиті та розцінює як спробу допомогти уникнути відповідальності своєму чоловікові ОСОБА_4 .

Показання свідка сторони захисту ОСОБА_39 , надані у судовому засіданні 04 грудня 2023 року про те, що саме він, йдучи вранці коли світало додому, виявив потерпілого ОСОБА_6 посеред дороги без свідомості, а інших осіб там не було, суд вважає цілком неправдивими, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні 27 жовтня 2021 року пояснила, що після того, як ОСОБА_4 переїхав її чоловіка вона побігла до своїх батьків кликати на допомогу і подзвонила сину ОСОБА_22 , який приїхав на мотоциклі із другом ОСОБА_23 , який викликав швидку допомогу. Також свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні 27 жовтня 2021 року підтвердила, що син потерпілого прибув з чоловіком після того як вони переїхали потерпілого і він знаходився посаду автомобіля в крові та хрипів. Крім того, час виявлення потерпілого, про який зазначив свідок, суперечить дослідженим судом доказам, зокрема згідно протоколу огляду від 16 травня 2021 року слідча дія щодо огляду ділянки дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, розпочалась о 04 год 05 хв (світанок), при цьому свідок ОСОБА_40 був залучений в якості понятого при її проведенні.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 після переїзду потерпілого ОСОБА_6 , незважаючи на його несвідомий стан та видимі тілесні ушкодження, намагався відвести його додому, жодна з присутніх осіб дружина потерпілого, співжителька ОСОБА_4 (на час розгляду справи дружина) ОСОБА_25 та і сам ОСОБА_4 не викликали швидку допомогу, що свідчить про їх намагання сприяти уникненню відповідальності ОСОБА_4 .

Отже, обставина переїзду потерпілого ОСОБА_6 автомобілем під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 доведена сукупністю зібраних у справі доказів.

Обставина перебування обвинуваченого ОСОБА_4 на час керування транспортним засобом та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння доводиться:

-постановою прокурора про відібрання зразків крові від 16 травня 2021 року (арк.спр. 118, т.1) та протоколом отримання зразків для експертизи від 16 травня 2021 року (арк.спр. 120, т.1), якими підтверджується, що за добровільною згодою ОСОБА_4 о 10 год 25 хв були відібрані біологічні зразки останнього, а саме кров, для подальшого експертного дослідження. При цьому суд зазначає, що положення ст. 245 КПК дає підстави вважати, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження ( постанова ВС від 06.07.2023 у справі № 470/27/21);

-висновком експерта № 1028 від 17 травня 2021 року (арк.спр.122, т.1), проведеного на підставі постанови слідчого від 17 травня 2021 року (арк.спр.121, т.1), яким підтверджується, що під час судово-токсикологічної експертизи зразків крові громадянина ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 0,62 проміле;

-результатами проведення огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» від 16 травня 2021 року, результат якого становив 1,09 проміле, в якому міститься підпис ОСОБА_4 (арк.спр. 117, т.1);

-показаннями свідка ОСОБА_38 поліцейського, який безпосередньо проводив огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу (газоаналізатора) та свідка ОСОБА_54 , який вказав на наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 у виді різкого запаху алкоголю з ротової порожнини.

Водночас суд відхиляє показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_17 про те, що вони не бачили вживання ОСОБА_4 алкоголю та свідка ОСОБА_25 в частині того, що обвинувачений напередодні події не вживав алкогольних напоїв.

Так, з наданих суду показань, об`єктивно вбачається, що обвинувачений перебуває у близьких товариських відносинах із потерпілим ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_17 , оскільки вони спільно разом проводили час, обвинувачений ОСОБА_4 підвозив додому дружину потерпілого, яка після виявлення переїзду її чоловіка автомобілем під керуванням ОСОБА_4 не викликала ні швидку допомогу, ні працівників поліції, потерпілий також просив не суворо карати обвинуваченого. Свідок ОСОБА_25 перебуває з обвинуваченим у шлюбі та має з ним спільну дитину, а на час вчинення злочину перебувала у близьких відносинах.

Тобто вказані свідки та потерпілий є зацікавленими особами, а тому суд оцінює надані ними показаннями в частині невживання ОСОБА_4 алкогольних напоїв протягом дня 15 травня 2021 року критично.

Крім того свідок ОСОБА_25 під час допиту 27 жовтня 2021 року повідомила суду, що була очевидцем вживання ОСОБА_4 горілки в приміщенні літньої кухні після приїзду додому, а під час її додаткового допиту 11 вересня 2023 року свідок взагалі заперечила, що ОСОБА_4 відвідував літню кухню та вживав алкогольні напої, що свідчить про суперечливість її показань.

Окрім того суд враховує, що постанова Новоушицького районного суду від 17 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 130 КУпАП скасована постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, (арк.спр.108,т.2), а отже не свідчить про вживання ОСОБА_4 алкогольних напоїв після вчинення дорожньо-трансопртної пригоди.

Приписами статті 91 КПК установлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню (серед іншого), подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Верховний Суд неодноразово зазначав про дотримання належного порядку встановлення факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів ( постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 372/2291/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 564/590/17, від 03 грудня 2019 року у справі № 571/1436/15-к, від 11 лютого 2020 року у справі № 643/20474/15-к).

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також інші нормативно - правові акти з цього питання прийняті відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», і не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні, при цьому не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи у момент вчинення інкримінованого вчиненням кримінального правопорушення у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду ( постанови Верховного Суду у справах № 672/1402/17, № 571/1436/15-к, № 400/1498/18, № 372/2291/16-к, № 564/590/17, № 571/1436/15-к, № 643/20474/15-к, № 643/20474/15-к).

З огляду на дослідженні судом докази, сталу практику Верховного Суду, суд вважає, що стороною обвинувачення сукупністю зібраних доказів доведено той факт, що ОСОБА_4 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а його доводи про зворотне суд розцінює як обумовлену позицію захисту.

Посилання сторони захисту на те, що під час проведення досудового розслідування слідчим/прокурором не було вжито заходів щодо виявлення іншого кросівка потерпілого, не призначено відповідної експертизи на предмет ідентифікації синтепону вилученого з місця події та синтепону з куртки потерпілого, експертизи крові вилученої на місці та на одязі потерпілого, жодним чином не спростовують висновку суду про наявність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому злочину.

З огляду на те, що на час проведення досудового розслідування та на час проведення підготовчого засідання від обвинуваченого чи його захисника ОСОБА_5 жодних скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не надходило, суд вважає голослівними доводи щодо порушення права ОСОБА_4 на захист.

Досліджений у судового засіданні відеофайл (арк.спр. 166,т.2 ) на якому зафіксований відрізок розмови між особами, які не є ідентифіковані, про підписання учасниками протоколу чи відмову від цього та можливість затримання особи в порядку ст. 208 КПК, суд не може вважати доказом порушення права ОСОБА_4 на захист, який би вказував на недопустимість певних доказів.

Окрім того при проведенні усіх слідчих дій в яких брав участь ОСОБА_4 при огляді місця події 16 травня 2021 року, огляді місця події 16 травня 2021 року, відібранні зразків для експертизи 16 травня 2021 року, огляді транспортного засобу 17 травня 2021 року, слідчому експерименті 17 травня 2021 року жодних зауважень від ОСОБА_4 не надходило.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призвели б до порушення фундаментальних прав або свобод обвинуваченого та як наслідок до недопустимості доказів, суд не встановив.

Доводи захисника ОСОБА_5 щодо фактичного перебування ОСОБА_4 в статусі підозрюваного з 16 травня 2021 року з огляду на визнання ним вини та щирого каяття, суд відхиляє з урахуванням того, що ОСОБА_4 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК, відносно нього не було обрано одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів, а право прийняття рішення про повідомлення особи про підозру належить до дискреційних повноважень слідчого та прокурора в кримінальному провадженні за наявності, на їх переконання, достатніх доказів.

Отже, надаючи оцінку наведеним доказам у сукупності в порядку ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, його дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, і становлять порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена у судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережного тяжкого злочину; особу винного, який є непрацюючим, працездатним, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за зареєстрованим місцем проживання орган місцевого самоврядування не володіє інформацією, яка б характеризувала обвинуваченого, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому не визнав, не розкаявся, що свідчить про відсутність осуду своїх дій, поведінку після вчинення злочину, яка полягала у залишенні місця ДТП, не виклику екстреної швидкої допомоги, суспільну небезпеку вчиненого, грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого у виді тяжких тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання суд враховує, що ОСОБА_4 отримав посвідчення водія категорії «В» 27 липня 2018 року (арк.спр. 145, т.1).

Водночас суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_6 , який жодних претензій до обвинуваченого не має у зв`язку із відшкодуванням шкоди, просив суворо не карати ОСОБА_4 . Інші пом`якшуючі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, зокрема, щире каяття та активне розкриття злочину судом не враховуються, оскільки такі обставини під час розгляду справи не встановлені. Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до приписів ст. 75 КК України у випадку засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особи, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, звільнення від відбування покарання з випробуванням не допускається.

Відтак висновок, який міститься у досудовій доповіді щодо можливості призначення покарання без ізоляції від суспільства, суд вважає неприйнятним та таким, що суперечить закону.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати у сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 коп. (1029,72 грн за проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу + 858,10 грн за проведення інженерно-транспортної експертизи), суд стягує із обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2021 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 368,370,373, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2021 року на транспортний засіб «ВАЗ 21093», д.р.н. НОМЕР_2 , синтетичний предмет білого кольору (синтепон), шерстяну кофту кремового кольору зі слідами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору всередині з написом «KAREN JP CHINA», кофту темно-бордового кольору з білою смужкою «Grey Wolf», спортивні штани чорного кольору із написом «Suprome», футболку текстильного сірого кольору, кросівки із маркуванням «Still», чоловічі шкарпетки чорного кольору, - скасувати.

Речові докази:

- транспортний засіб ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території колишнього сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (вул. Українська, 1 с-ще Нова Ушиця), повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- білий синтетичний пух (синтепон); курточку чорного кольору із явними пошкодженнями та слідами бруду, всередині з написом «KAREN JP CHINA», кофту темно-бордового кольору з білою лінією із написом «Grey Wolf» в розрізаному стані, спортивні штани чорного кольору із написом «Suprome» у забрудненому стані, футболку сірого кольору в розрізаному стані, один черевик (кросівок) чорного кольору із маркуванням «Still», одну пару чоловічих шкарпеток чорного кольору у забрудненому стані , шерстяну кофту кремового кольору з узорами з плямами бурого кольору, які не представляють цінності, та зберігаються у кімнаті речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (порядковий номер 5094), знищити;

- виписку з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» ОСОБА_6 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання;

- медичну картку стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради № 07685 на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути до КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради (м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1);

- медичну картку стаціонарного хворого КНП «Новоушицька центральна лікарня» № 925 на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути до КНП «Новоушицька центральна лікарня» (смт Нова Ушиця, вул. Гагаріна, 36).

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1