печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явилася,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2024 у справі №757/38582/24-к у кримінальному провадженні №0000350 від 08.02.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2024 у справі №757/38582/24-к у кримінальному провадженні №0000350 від 08.02.2024 на мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору в захисному чохлі темно-зеленого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що 22.08.2024 під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Новоміська, буд. 60 було вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору в захисному чохлі темно-зеленого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 . В подальшому на вказане майно накладено арешт. Зазначений арешт є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки ухвалою сілкого судді від 31.07.2024 у справі №34044/24-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, чітко зазначено, що нею надано дозвіл лише на зняття інформації з матеріальних носів інформації, в тому числі мобільних телефонів. Під час накладення арешту на майно слідчим суддею не було чітко зазначено належного обґрунтування ризиків передбачених ст. 179 та відповідність майна критеріям зазначеним ст. 98 КПК України. Окрім того, вилучене майно повернуто ОСОБА_4 .

В судове засідання особа, яка подала клопотання - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, враховуючи принцип дистозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000350 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

За змістом клопотання встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від від 29.08.2024 у справі №757/38582/24-к накладено арешт на мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору в захисному чохлі темно-зеленого кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте до матеріалів клопотання не долучено копії ухвалм слідчого судді про накладення арешту на майно. Вказане позбавляє слідчого суддю можливості здійснити перевірку обґрунтованість вимог клопотання та надати їм належну правову оцінку.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2024 у справі №757/38582/24-к у кримінальному провадженні №0000350 від 08.02.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1