УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 697/512/24

провадження № 51-528 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року,

встановив:

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України (далі - КК),та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2024 року щодо ОСОБА_5 - без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо її підзахисного.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, касаційна скарга захисника адресована до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тоді як у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Крім того, захисник на обґрунтування свого права на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції від 19 липня 2024 року та ухвали апеляційного суду від 18 листопада 2024 року наводить зміст статті 459 КПК, якою визначено підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто захисник порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень відповідно до положень Глави 32 КПК та одночасно про перегляд за нововиявленими обставинами в порядку Глави 34 КПК, чим допустила суперечності у своїй касаційній скарзі.

Також, у касаційній скарзі захисник вказує на відсутність складу кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні та одночасно вважає, що для виправлення засудженого буде достатнім покарання, не пов`язане з позбавленням волі, тобто із застосуванням положення статті 75 КК, чим допустила неузгодженість своєї позиції.

Разом з тим, захисник вказує, що ОСОБА_6 не було підписано розпорядження на відправлення його для відбування покарання до ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)», при цьому не зазначає, як це вплинуло на постановлення незаконних, на її думку, судових рішень.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

До того ж захисник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати, в тому числі, ухвалу Черкаського Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2024 року, при цьому, не звернула увагу на те, що вказане рішення постановлено Черкаським апеляційним судом.

Водночас, в порушення вимог частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогамичастини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2024 рокузалишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3