ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/420/22
Провадження №1-в/477/69/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого у справі - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

В С ТА НО В И В:

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2024 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2ст.15, ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000грн.

Начальник Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком суду, обгрунтовуючи своє подання тим, що він визнаний винуватим у таємному викраденні чужого майна вартістю 422, 81грн., вчиненому 25 січня 2022 року. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких збільшений розмір вартості викраденого майна, від якого настає адміністративна відповідальність. Враховуючи, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна менше визначеного законом розміру, з якого настає кримінальна відповідальність, просила звільнити останнього від відбування покарання.

Представник органу пробації в судовому засіданні просила задовольнити подання, звільнивши засудженого від призначеного покарання за вироком.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Засуджений в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що вирішується питання про звільнення засудженого від відбування покарання, що поліпшує його становище, на підставі ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розгляд подання проводити у відсутності засудженого.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2024 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення 25 січня 2022 року закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 422грн.81коп.

Вирок суду набрав законної сили 12 квітня 2024 року та звернутий до виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 червня 2024 року, за поданням начальника Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 розстрочено сплату штрафу, призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2024 року на 10 місяців зі сплатою рівними платежами в сумі 1700грн.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51 КУпАП) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Відповідно до Податкового кодексу України у частині кваліфікації злочинів або правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Податкова соціальна пільга, визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

На час вчинення ОСОБА_3 протиправних дій мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2481 грн. оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2022 року становила 2481 грн., тобто 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, становить 1240,5 грн. на 2022 рік, то відповідно 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян складають 2481 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_3 вчинив замах на крадіжку майна на суму 422грн 81коп, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2022 рік, отже дії ОСОБА_3 на теперішній час не є кримінально караними діяннями та мають кваліфікуватися за відповідними частинами статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У відповідності до ст.539 КПК України, клопотання про звільнення особи від покарання розглядає суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

З огляду на те, що законодавцем декриміналізоване діяння, за яке ОСОБА_3 відбуває покарання, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 371, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом 7 дiб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1