Справа № 203/9/25
Провадження № 1-кс/0203/393/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 січня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

представника володільця майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення 02 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_3 подав до слідчого судді клопотання про скасування арешту майна автомобіля «Hyunday» з номерним знаком НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2025 року (№203/9/25) у кримінальному провадженні № 0000016, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обґрунтовуючи такі вимоги за ст. 174 КПК України тим, що під час ДТП автомобіль перебував під керуванням ОСОБА_4 у справному стані, не має значних пошкоджень і проведення будь-яких експертиз щодо нього є недоцільним, а відсутність у ОСОБА_4 можливості користуватися автомобілем позбавляє його мобільності і можливості пересуватися до лікарень для отримання лікування з огляду на наявні у нього хвороби як інваліда І групи з дитинства. Крім того, автомобіль знаходиться на штрафному майданчику під відкритим небом та псується, оскільки має пошкодження.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 січня 2025 року клопотання передано слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник володільця майна клопотання підтримав повністю та наполягав на його задоволенні з підстав, заявлених у клопотанні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду не подавав, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2025 року (справа № 203/9/25) накладений арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучений 02 січня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, а саме: «Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

За змістом ухвали арешт на транспортний засіб накладений з підстав ст. 98, п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу транспортного засобу, на якому відбулася ДТП, оскільки слідчим доведена необхідність проведення судових експертиз, таких як трасологічна, автотехнічна, для яких об`єкт дослідження (транспортний засіб) має бути у незмінному стані, тому слідчим обгрунтовано заявлено про застосування заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже невжиття таких заходів може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення транспортного засобу порівняно зі станом транспортного засобу під час його вилучення в результаті ДТП.

Як встановлено в судовому засіданні станом на день розгляду клопотання відповідні експертизи не проведені, і представником володільця майна не наведено жодних доказів того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

При цьому, доводи клопотання про те, що проведення судових експертиз з вказаним автомобілем недоцільно, слідчий суддя відхиляє, оскільки згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, сама по собі наявність у ОСОБА_4 інвалідності і потреба у пересуванні не спростовує необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу за участі якого відбулася ДТП і який містить пошкодження в результаті наїзду на пішохода, обставини чого також зазначені і представником у клопотанні.

Також не може бути підставою для скасування арешту майна і передачі автомобіля у користування ОСОБА_4 обставини псування транспортного засобу на штрафмайданчику, оскільки жодних доказів таких обставин слідчому судді не надано, а речові докази зберігаються у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя приймає до уваги, що вказаний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_5 , тоді як остання не подавала будь-яких заяв про згоду на передачу з-під арешту її транспортного засобу ОСОБА_4 , а сам ОСОБА_4 жодних документів з приводу подальшого володіння (як то договір оренди, тощо) слідчому судді не надав.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, в тому числі і часткового, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення 02 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 21 січня 2025 року о 12:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1