Справа №155/1682/24
Провадження №1-кп/155/73/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000381 від 26 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26 серпня 2024 року, близько 18 години, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz V-КLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-17 сполученням «Львів-Радехів-Луцьк» між селами Скобелка та Терешківці Луцького району Волинської області у напрямку до села Скобелка на відстані близько 2,2 км від дорожнього знаку 5.50 «Кінець населеного пункту» (Терешківці), грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме п.п.2.3 (б, д), 10.1, 12.1, був неуважним, не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та на ліве по напрямку його руху узбіччя, внаслідок чого на вказаному узбіччі допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження: синці та садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; рана лівого колінного суглоба; крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої сторони, крововиливи в м`які мозкові оболонки, переломо-розрив Атланто-потиличного зчленування з відривом довгастого мозку; крововиливи в м`які тканини грудної клітки та живота, тканину легень, зовнішню оболонку серця, розрив грудного відділу аорти, розриви печінки, переломи ребер, накопичення крові в грудній та черевній порожнинах. Вищевказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, що наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови та тулуба, з ушкодженням внутрішніх органів, що призвела до гострої крововтрати.

Крім того, водій автомобіля марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження: синці та садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; рани правого колінного суглоба; відкритий перелом кісток правої гомілки та ступні; наявність крові в плевральних порожнинах; переломи ребер та грудини з ушкодженням пристінкової плеври; обширні крововиливи в тканину легень та вогнищеві крововиливи в м`яз серця; розриви діафрагми, печінки та сальника, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у приміщенні реанімаційного відділення Комунального підприємства «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради». Вищевказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, що наступила внаслідок поєднаної тупої травми грудної клітки та живота, з ушкодженням внутрішніх органів, які ускладнились крововтратою, що призвела до легенево-серцевої недостатності.

У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними замінами та доповненнями), а саме:

- п.2.3, згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п.10.1, згідно з яким, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.12.1, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допитаний в судовому засіданні 03.12.2024 обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 26 серпня 2024 року перебував на відпочинку на ОСОБА_11 озерах, зранку йому подзвонила дружина, яка повідомила, що о 08:30 росіяни обстріляли селище Богородчани, у якому він проживає, а саме, прилетіло дві ракети, через що дуже хвилювався. Орієнтовно о 15 годині поїхав з відпочинку до дому, почував себе добре. По дорозі, проїжджаючи с. Терешківці Луцького району відчув запаморочення, після цього почув тріск гілок і відчув удар, як зрозумів пізніше, це були подушки безпеки. Коли прийшов до свідомості і вийшов з автомобіля, побачив, що його авто зіткнулось з автомобілем ВАЗ. Вважав, що ДТП відбулось в зв`язку з втратою ним свідомості. За ініціативою сторони захисту, допитаний повторно 11.12.2024, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 26 серпня 2024 року повертався з відпочинку на ОСОБА_11 озерах, орієнтовно о 8:30 зателефонувала дружина, яка повідомила про ракетну атаку на селище Богородчани, у якому вони проживають, він розхвилювався. Дорогою до дому, думки про обстріл його відволікали від дороги, в районі с. Терешківці, дорога була рівною, зустрічних авто не було. Пам`ятає, як відчув удар подушок безпеки в обличчя і опинився в кюветі, думає, що задрімав. Вважає, що це і призвело до ДТП. Зазначив, що шкодує з приводу ДТП, просив в потерпілих вибачення, пояснив, що відшкодував потерпілим завдану шкоду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що очевидцем події не була, однак 26.08.2024 року, будучи в аптеці, до неї зателефонував чоловік, який повідомив, що її брат ОСОБА_12 потрапив в ДТП. Приїхала в лікарню, лікарі робили йому операцію. 30 серпня 2024 року дізналась, що брат помер. Після ДТП спілкувалась з обвинуваченим, який повідомляв їй, що не пам`ятає що сталось. Зазначила, що обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду, будь яких претензій до обвинуваченого не має, просила не позбавляти його волі.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 повідомила, що очевидцем події не була, однак 26.08.2024 року, перебувала вдома, до неї зателефонував старший син і повідомив, що її син ОСОБА_14 потрапив у ДТП. Приїхавши на місце події побачила, що син ОСОБА_14 лежить накритий, не живий. Свідки, які були на місці події повідомили їй, що обвинувачений не намагався надати потерпілим допомогу, а тільки бігав навколо свого автомобіля, і дзвонив в страхову. Повідомила, що будь яких претензій до обвинуваченого не має, шкода завдана злочином їй відшкодована, просила не позбавляти ОСОБА_3 волі.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні не була допитана, нею подано заяву про розгляд справи без її участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати та призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі (а.к.п.29).

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що у день події близько 18 години поверталася автомобілем додому із сином, який був за кермом. Проїхавши с. Терешківці попереду помітили автомобіль Мерседес Віто, який рухався в попутному напрямку. В подальшому проїхавши плавний поворот ліворуч водій почав набирати швидкості (орієнтовно до 100 км/год) та поволі з`їжджати на зустрічну смугу та рухатись в напрямку ліворуч, без увімкнення покажчиків повороту та без жодних ознак наявності перешкод на його шляху. В той час на зустріч рухався автомобіль марки Жигулі, який побачивши такий маневр зустрічного автомобіля, з`їхав на узбіччя та зупинився за білою крайньою лінією дороги. В наступну мить відбулося лобове зіткнення автомобіля Жишулі та Мерседес Віто. Побачивши ДТП зупинилися праворуч дороги для надання допомоги. По дорозі до потерпілих бачила водія автомобіля Мерседес, який лежав на відпрацьованій подушці безпеки, зрозумівши що з ним все гаразд побігла на допомогу до водія та пасажира автомобіля Жигулі. Коли спілкувалася із потерпілими бачила як син підійшов до водія мікроавтобуса та запитав чи розуміє останній що відбулося, на що отримав відповідь - «Так, розумію». Син також запитав у водія що сталося, а водій відповів - «Я заснув». Зазначає, що особисто із водієм мікроавтобуса не спілкувалася, оскільки її здивувала його поведінка, яка на не відповідала обстановці, так як водій не проявляв цікавості на стан потерпілих, а кудись телефонував та хвилювався за пошкодження власного автомобіля.

Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні показав, що наприкінці серпня повертався додому автомобілем разом із мамою. За с. Терешківці в їх поле зору попав автомобіль Мерседес Віто, який вони поволі наздоганяли. За плавним поворотом ліворуч через, орієнтовно, 600 метрів, автомобіль Мерседес Віто почав набирати швидкість, приблизно до 100 км/год та без покажчику повороту і без явних перешкод на дорозі почав плавно рухатися на зустрічну смугу. Фари гальм не горіли. До цього моменту автомобіль рухався нормально та не викликав ніяких пересторог. В зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ, котрий помітивши маневр автомобіля Мерседес виїхав на узбіччя та рухався із швидкістю приблизно 20 км/год, однак уникнути ДТП йому не вдалося. Автомобіль Мерседес здійснив зіткнення із автомобілем ВАЗ вже за межами дорожнього покриття на узбіччі. У момент зіткнення дистанція від його автомобіля до автомобіля Мерседес була приблизно 30 метрів. Свідок пояснює, що зупинився для надання допомоги та побіг до мікроавтобуса, відчинив пасажирські двері та побачив що водій лежав на відпрацьованій подушці безпеки, проте підняв голову та приходив до тями. Побачивши візуально та зрозумівши що із водієм все добре, пішов на допомогу потерпілим автомобіля ВАЗ. Через деякий час обвинувачений прийшов та намагався допомагати дістати із автомобіля ВАЗ пасажира. По приїзду працівники поліції запропонували обвинуваченому сісти в автомобіль поліції, аби уникнути конфліктних ситуації із родичами потерпілих.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засідання показала, що 26 серпня 2024 року із сином поверталися автомобілем додому у м. Горохів. По дорозі приблизно біля з`їзду у с. Пустомити їх обігнав автомобіль Мерседес Віто чорного кольору. Даний автомобіль також обігнав автомобіль Фольксваген Пасат, який рухався попереду. Окрім даних трьох автомобілів інших транспортних засобів не було. Перед с. Скобелка водій автомобіля Мерседес Віто почав плавно рухатися на зустрічну смугу та здійснив зіткнення із автомобілем ВАЗ, який рухався у зустрічному напрямку та аби уникнути зіткнення виїхав на узбіччя. Після ДТП вони зупинилися для надання допомоги. Водій автомобіля Мерседес самостійно вийшов з автомобіля та намагався допомогти потерпілому пасажиру, чим саме не може сказати. Чула як водій казав, що задрімав чи щось в тому роді. Швидка медична допомога по приїзду констатувала смерть пасажира автомобіля ВАЗ та госпіталізувала його водія.

Інших свідків викликати та допитати в судовому засіданні не представилось можливим.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 серпня 2024 року, проведеного в при денному освітлені, без опадів в напрямку від с. Терешківці до с. Скобелка Луцького району, схемою та фототаблицею до нього, якими зафіксовано розміщення транспортних засобів, їх ушкодження, розміщення потерпілого (а.с.73-97);

- постановою слідчого про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 27 серпня 2024 року, відповідно до якої визнано речовими доказами автомобіль марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, а відеореєстратор марки «DOD F980LS» із автомобіля марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 до камери зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області;

- ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2024 року, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - відеореєстратор марки «DOD F980LS» із автомобіля марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з забороною відчуження, розпорядження та користування майном;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 від 06 вересня 2024 року №60, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці та садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, рани правого колінного суглоба, відкритий перелом кісток правої гомілки та ступні, після проведення хірургічної обробки ран та фіксації відломків АЗФ, та наслідки медичних маніпуляцій, у вигляді ран живота та крапкові рани обох передпліч. Внутрішнім дослідженням виявлено слідуючі ушкодження: наявність крові в плевральних порожнинах, переломи ребер та грудини з ушкодженням пристінкової плеври, обширні крововиливи в тканину легень та вогнищеві крововиливи в м`яз серця, розриви діафрагми, печінки та сальника з ознаками оперативного втручання, у вигляді дренування черевної порожнини та ушивання сальника. Всі вище вказані ушкодження утворились від травмуючої дії та взаємодії тупих твердих предметів, які не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних властивостей, такими предметами могли бути і деформовані частини салону легкового автомобіля, цілком вірогідно, в умовах ДТП вказаної в постанові. Вказані тілесні ушкодження, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок поєднаної травми грудної клітки та живота, з ушкодженням внутрішніх органів, які ускладнились крововтратою, що призвела до легенево-серцевої недостатності (а.с.106-109);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 05 вересня 2024 року №58, згідно якого у ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці та садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, рани лівого колінного суглоба, крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої сторони, крововиливи в м`які мозкові оболонки, переломо-розрив Атланто-потиличного зчленування з відривом довгастого мозку, крововиливи в м`які тканини грудної клітки та живота, тканину легень, зовнішню оболонку серця, розрив грудного відділу аорти, розриви печінки, переломи ребер, накопичення крові в грудній та черевній порожнинах. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови та тулуба, з ушкодженням внутрішніх органів, що призвела до гострої крововтрати. Всі вказані тілесні ушкодження утворились незадовго до смерті, від травмуючої дії тупих твердих предметів, які не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних властивостей, такими предметами могли бути і частини салону легкового автомобіля, цілком вірогідно, в умовах ДТП вказаної в постанові. Встановлені тілесні ушкодження, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті (а.с.110-112);

- висновком інженерно-транспортної експертизи від 19.09.2024 №СЕ-19/103-24/11444-ІТ з якого слідує, що місце зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_9 відбулось поза межами проїзної частини, на правому узбіччі в напрямку на м. Луцьк, в місці, що передує розташуванні лінійного осипу уламків автомобіля, рихлення грунту та закінчення слідів кочення лівих коліс автомобіля Mercedes-Benz (а.с.113-115);

- - висновком інженерно-транспортної експертизи від 20.09.2024 №СЕ-19/103-24/11451-ІТ з фототаблицею до нього з якого слідує, що на момент огляду система рульового керування та робоча гальмова система автомобіля «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані (а.с.117-121);

- спіральною комп`ютерною томографією головного мозку ОСОБА_3 , проведену 29.07.2024, відповідно до якої СКТ ознаки вогнищевої і об`ємної патології у головному мозку на момент дослідження не знайдено. Поширення субарахноідальних просторів головного мозку. Етмоідит (а.с.167).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть кількох осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було те, що він втратив свідомість, оскільки вказане твердження спростовується наданою стороною обвинувачення медичною документацією, а саме, спіральною комп`ютерною томографією головного мозку ОСОБА_3 , проведену 29.07.2024, відповідно до якої СКТ ознаки вогнищевої і об`ємної патології у головному мозку на момент дослідження не знайдено.

Відповідно до ст.ст.50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справах про призначення судом більш м`якого покарання.

Так, у рішенні №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року №12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи пояснення надане обвинуваченим ОСОБА_19 в судовому засіданні про втрату ним свідомості під час керування транспортним засобом, що призвело до ДТП, а в наступному судовому засіданні зміну своїх показів і доведення того, факту, що причиною ДТП стало те, що він заснув, на думку суду свідчить про намагання ним уникнути відповідальності і не свідчить про його щире каяття, а тому таку обставину суд не визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що останній хоча і добровільно відшкодував завдані збитки потерпілим та КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради», одружений, має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність такої, що його пом`якшує, думку потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, зазначили про відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього, однак вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, хоча і діяв з необережності, однак проявив злочинну самовпевненість, байдуже ставлення до життя і здоров`я громадян, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, порушив Правила дорожнього руху, що призвело до непоправних трагічних наслідків - смерті декількох людей, такі тяжкі наслідки у виді смерті людини є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі (постанова Верховного Суду №290/669/18).

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність медичних даних, що перешкоджають обвинуваченому реально відбувати покарання у місцях позбавлення волі, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, яке не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання передбачене санкцією ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, яке є мінімальним, з позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією статті. Таке покарання на думку суду в повній мірі забезпечить досягнення мети покарання, буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим так і з боку інших осіб.

Звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, на підставі ст.75 КК України, тобто від реального відбуття покарання, як про це просить сторона захисту та потерпілі, за встановлених обставин не зможе повною мірою забезпечити реалізацію цілей покарання, негативно вплине на сприйняття суспільством необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху та не сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів іншими водіями.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2024 року, слід скасувати відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний щодо ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний щодо ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2024 року скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , який передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та відеореєстратор марки «DOD F980LS» із автомобіля марки «Mercedes-Benz V-KLASSE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 або уповноваженій ним особі;

- автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілій ОСОБА_15 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз, а саме, за проведення:

- судової інженерно транспортної експертизи від 19.09.2024 №СЕ-19/103-24/11444-ІТ в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.;

- судової інженерно транспортної експертизи від 20.09.2024 №СЕ-19/103-24/11451-ІТ в сумі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1