Справа № 342/213/25
Провадження № 1-кс/342/33/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000029 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 03.03.2025 надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000029 від 01.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування свого клопотання дізнавач покликається на те, що 28.02.2025 в чергову частину відділення №2 (м.Городенка) Коломийського РВП поступило повідомлення інспектора ГРПП ст.лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що під час перевірки документів, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виявлено ознаки підробки. 28.02.2025 в ході огляду місця події дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 із візуальними ознаками підробки, яке поміщено в спец. пакет WAR1147831 та визнано речовим доказом. Зазначає, що метою накладення арешту на посвідчення водія є збереження речових доказів. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор та дізнавач не прибули, про час та місце розгляду даного клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Із поданням вищевказаного клопотання, дізнавачем сектору дізнання ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 подано заяву про розгляд клопотання про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000029 від 01.03.2025 без її участі, клопотання просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна від 03.03.2025 без його участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, через канцелярію суду, 04.03.2025 подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна по справі № 342/213/25 у його відсутності. Зазначив, що суть клопотання йому зрозуміла, він не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, осіб які беруть участь в кримінальному провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється згідно вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Вимогами ч. 1 ст. 40-1 КПК України, передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно ч. 2 ст. 40-1 КПК України визначено повноваження дізнавача.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з п.1 ч.2 згаданої статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, - визначає ч.3 ст.170 КПК України. Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя керується ст. 173 згаданого кодексу.

Частиною 11 ст. 170 КПК України, передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 згаданого кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000029 свідчить про внесення 01.03.2025 до ЄРДР відомостей про те, що 28.02.2025 в чергову частину відділення №2 (м.Городенка) Коломийського РВП поступило повідомлення інспектора ГРПП ст.лейтенанта поліції ОСОБА_8 про те, що під час перевірки документів, а саме посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виявлено ознаки підробки. Попередня правова кваліфікація ч.4 ст.358 КК України. Згідно з даним Витягом органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Із протоколу огляду місця події від 28.02.2025 сліду, що під час проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля ресторану «Писанка», що за адресою вул.Шептицького м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області біля автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_6 добровільно видав посвідчення водія НОМЕР_1 .

Із копії посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 виданого 23.08.2011 Кіцманським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області вбачається, що дане посвідчення видано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на категорії керування транспортними засобами А1,А,В, терміном дії до - 23.08.2026.

Постановою про визнання речовими доказами та доручення їх до матеріалів кримінального провадження дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 01 березня 2025 року - посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено в спец.пакет WAR1147831 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 та долучено до матеріалів кримінального провадження, зберігається при матеріалах кримінального провадження для проведення всіх необхідних слідчих дій.

Відомості про те, ОСОБА_6 є особою, яка має якийсь спеціальний статус, а саме, що він являється: депутатом, суддею, дипломатичним працівником тощо, відсутні.

Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_6 не числиться адвокатом.

За використання завідомо підробленого документа настає кримінальна відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 358 КК України.

Вилучене під час огляду місця події посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 виданого 23.08.2011 Кіцманським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області - відповідає критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України.

Ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

У зв`язку з проведенням досудового розслідування необхідне проведення слідчих дій щодо вилученого під час огляду місця події посвідчення водія, в тому числі проведення експертиз.

З метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, приймаючи до уваги те, що вилучена річ відповідає критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40-1, 98, 100, 131, 132, 167,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження накласти арешт на посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , вилученого під час огляду місця події 28.02.2025 та поміщено в спец. пакет WAR1147831, яке визнано речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000029 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, шляхом заборони користування, володіння та розпорядження ним до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1