н/п 1-кп/174/24/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000019 від 21.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 20.11.2019, Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю з вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 до 5 років 2 місяці. Звільнений 16.02.2024 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання,-

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

15.01.2025 близько 22.00 години ОСОБА_4 перебуваючи на сходинковому майданчику третього поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив не пристебнутий велосипедним замком велосипед марки «ARDIS», в результаті чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна.

У той же день, тобто 15.01.2025 близько 22.05 години ОСОБА_4 продовжуючи знаходитись на сходинковому майданчику третього поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи таємно, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед марки «ARDIS» з рамою чорного кольору, на задньому колесі якого наявне маркування «CHAO YANG» розмір колеса 26x1,95 дюймів, на передньому колесі наявне маркування «TYGRYS» розмір колеса 26x1,9 дюймів, бувшого у використанні, у технічно- справному стані, вартістю 4 166,67 грн, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 4 166,67 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину визнав повністю і показав, що 15.01.2025, приблизно о 22.00 годині, йому потрібно було перевезти речі з одного місця в інше, тому він вирішив таємно взяти чужий велосипед, який знаходився на третьому поверсі в під`їзді по вул. Варена, що у м. Вільногірську, при цьому з його власником він не знайомий та згоди на користування велосипедом власник не надавав. Коли перевіз речі, це було через декілька годин, попросив хлопця, щоб той повернув його назад, однак останній не повернув. З кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди погоджується. Повністю усвідомлює неправомірність вчинених ним дій, у вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить проводити судовий розгляд у його відсутність, не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України (а.с.31).

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання та особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд не відносить до обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , рецидив злочинів, оскільки відповідно до ст.34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, в свою чергу в даному випадку він відсутній, а повторність вчинення обвинуваченим злочинів, врахована при кваліфікації його дій.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, військовозобов`язаний, за місцем несення військової служби характеризується негативно, на обліку лікарів психіатра, нарколога, лора, офтальмолога не перебуває, раніше судимий (а.с.35-47).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005).

Таким чином, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів. Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.02.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 на велосипед марки «ARDIS» з рамою чорного кольору.

У відповідності до ст.100 КПК України, речовий доказ по справі: велосипед марки «ARDIS» з рамою чорного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-371, 373, 374, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.02.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 на велосипед марки «ARDIS» з рамою чорного кольору.

Речовий доказ по справі: велосипед марки «ARDIS» з рамою чорного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1