КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1349/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлене та вилучене під час проведення 27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва обшуку, а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 11, який поміщено до сейф-пакету PSP1243022;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім: картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243023;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , з мобільним оператором ПрАТ Водафон НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243024;

- флешнакопичувач micro SD 8GB, micro SD-4GB, флешнакопичувач сірого кольору на 4 GB, флешнакопичувач марки Goodram ємкістю 32 GB, які поміщені до сейф-пакету PSP1243025.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року та її скасувати в частині арешту майна ОСОБА_6 , вилученого 27.11.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 11;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім: картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , з мобільним оператором ПрАТ Водафон НОМЕР_6 ;

- флешнакопичувач micro SD 8GB, micro SD-4GB, флешнакопичувач сірого кольору на 4 GB.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно в цій частині.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що арешт на майно накладено незаконно, з істотними порушеннями норм кримінального процесуального законодавства. Слідчий суддя не надав належної оцінки необхідності застосування арешту майна, не встановив відсутність у майна ознак речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, не здійснив оцінку доказів, наданих прокурором в обґрунтування клопотання про арешт майна.

Апелянт звертає увагу на те, що незаконне накладення арешту порушує таку засаду кримінального провадження як недоторканність права власності та право на мирне володіння своїм майном. ОСОБА_6 та її майно не мають жодного відношення до обставин кримінального провадження, компаній чи людей, діяльність яких досліджується в межах кримінального провадження, контрактів, укладених між компаніями і Міністерством оборони України. Речей та документів важливих для кримінального провадження під час проведення обшуку відшукано не було. Сама ОСОБА_6 не є засновницею, керівником або працівником компаній, діяльність яких досліджується.

Також апелянт вказує на те, що походження одного з флеш-накопичувачів, на який оскаржуваною ухвалою також накладено арешт, а саме флеш-накопичувач чорного кольору об`ємом 32 GB - є невідомим. Його вилучення не було зафіксованим на технічному записі обшуку. Вказаний флеш-накопичувач не є власністю ОСОБА_6 , а встановити його дійсного власника не є можливим.

Слідчим суддею не досліджувалось наявність чи відсутність критеріїв речових доказів у вилученого майна, а просто констатовано факт наявності постанови слідчого про визнання майна речовим доказом. Сама постанова є формальною і не містить достатніх доказів, які би підтверджували наявність критеріїв, передбачених ст. 98 КПК України.

Надані прокурором докази не підтверджують належним чином наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав для арешту майна.

На обгрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що судове засідання за розглядом клопотання про арешт майна здійснювалось без участі власника майна, її представника. Копію повного тексту судового рішення про накладення арешту на майно було отримано представником ОСОБА_6 лише 03.01.2025 р., тобто представник та власник майна мали змогу ознайомитись з підставами і мотивами накладення арешту лише після фактичного отримання повного тексту судового рішення, а саме 03.01.2025 р.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року, які викладені в клопотанні представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як убачається з матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001064 від 04.06,2024 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше червня 2022 року, ОСОБА_12 , який обіймав посаду радника заступника Міністра оборони України, в силу займаної посади, мав вплив на працівників Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час дії воєнного стану, первинно введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, вирішив шляхом обману, під приводом участі підконтрольної юридичної особи у процедурах оборонних закупівель текстильної продукції, в тому числі військової форми, для потреб Збройних Сил України за завищеними по відношенню до ринкових цінами, заволодіти грошовими коштами в особливо великих розмірах, виділеними з державного бюджету на вказані потреби.

Отже, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , будучи учасниками організованої групи, виконали усі дії, які вважали за необхідне задля доведення спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами на загальну суму 237 695 900 грн. 44 коп., що становить особливо великий розмір, за вказаним договором до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, через відмову у прийомі товару через виявлення дефектів посадовими особами Міністерства оборони України.

27.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_16 , а також ОСОБА_17 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

25.11.2024 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі надано дозвіл на проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання помічниці та довіреної особи ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, РНОКПП: НОМЕР_7 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, що становлять суттєве значення для досудового розслідування, відшукання знаряддя злочину та майна, здобутого в результаті його вчинення, а також встановлення інших осіб, причетних до кримінальних правопорушень, та вилучення наступних речей і оригіналів документів щодо проведених фінансово-господарських операцій Міністерством оборони України (код ЄДРПОУ № 00034022) із SINCLAIR & WILDE LTD, а також фінансово-господарських документів Grup Impex Tekstil Tasarim Sanayi ve Dis Ticaret A.S., акції якої належать BARER CORPORATE YETIRIM HOLDING ANONIM SIRKETI, TOB «Рекламний текстиль» (код за ), інших фізичних та юридичних осіб, а саме:

- договорів (контрактів) з усіма додатками та доповненнями до них, в тому числі договорів від 11.10.2022 № SW-1/26092022, від 11.10.2022 № SW-2/26092022, від 11.10.2022 № SW-3/26092022, від 11.10.2022 № SW-4/26092022, від 20.10.2022 № SW-5/26092022, додаткових угод, специфікацій до них, видаткових накладних, актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) або товарів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, платіжних документів, актів проведення взаємозаліків, сертифікатів, паспортів якості, свідоцтв, листування, документів митного оформлення, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 та карток по рахунку 631 (в електронному та паперовому виглядах), відомостей щодо руху коштів (в електронному та паперовому виглядах), тендерної документації стосовно закупівлі зазначеної продукції;

- належним чином завірених копій установчих, статутних та реєстраційних документів наведених юридичних осіб, наказів про призначення та звільнення їх керівників, протоколів загальних зборів підприємств з питань призначення та звільнення їх керівників, свідоцтв платника податку на додану вартість, ліцензій на здійснення господарської діяльності; податкових декларацій з податку на додану вартість за період вчинення кримінального правопорушення та з податку на прибуток підприємства з усіма додатками до них, доповненнями, корегуваннями;

- мобільних телефонів (смартфонів), комп`ютерів, ноутбуків, серверів, планшетів, електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флешнакопичувачів, дисків тощо), виключно якщо в їх пам`яті зберігаються переписки, проекти та/або копії документів, які на них знаходяться, що сприятимуть забезпеченню повноти, всебічності, об`єктивності досудового розслідування, у випадку якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту;

- чорнових записів та зіпсованих документів, блокнотів, робочих зошитів, документів із вільними зразками почерку, підписів та відтисків печаток вказаних підприємств та інших юридичних осіб, причетних до вчинення злочину, які не зареєстровані за місцем проведення обшуку.

27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі 757/55493/24-к від 25.11.2024 проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 .

Відповідно до відомостей з КП КМР «KM БТІ» квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (в рівних долях).

За результатами проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone 11, який поміщено до сейф-пакету PSP1243022; мобільний телефон марки iPhone 14 IMEl НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243023; мобільний телефон марки iPhone 14 IMEl НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , з мобільним оператором ПрАТ Водафон НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243024; флешнакопичувач microSD 8GB, microSD-4GB, Флешнакопичувач сірого кольору на 4 GB, флешнакопичувач марки Goodram ємкістю 32 GB, які поміщені до сейф-пакету PSP1243025.

28.11.2024 вилучені вищевказані речі постановою слідчого ГСУ НП України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

29.11.2024 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку 27.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2024, а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 11, який поміщено до сейф-пакету PSP1243022;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім: картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243023;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , з мобільним оператором ПрАТ Водафон НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243024;

- флешнакопичувач micro SD 8GB, micro SD-4GB, флешнакопичувач сірого кольору на 4 GB, флешнакопичувач марки Goodram ємкістю 32 GB, які поміщені до сейф-пакету PSP1243025.

На обґрунтування вимог поданого клопотання прокурор зазначив, що у відповідних пристроях, містяться відомості щодо обставин, які досліджуються під час досудового розслідування указаного кримінального провадження та відповідно до ст. 98 КПК України мають ознаки речових доказів, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення для встановлення істини, що підтверджується матеріалами правоохоронних органів, протоколами допиту свідків та обшуків, оглядів та інших слідчих (розшукових дій).

11.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку 27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2024.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0001064 від 04.06,2024 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя врахував заяву слідчого ОСОБА_20 про долучення до матеріалів клопотання копій окремих частин протоколу огляду мобільних пристроїв та флешнакопичувачів, які належать ОСОБА_6 , за результатами проведених оглядів встановлено, що на вилучених пристроях знаходяться файли та месенджери, які можуть містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування. Слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається із матеріалів клопотання прокурора майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку 27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2024, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_21 від 28.11.2024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні /а.с.120-125/.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта не те, щонадані прокурором докази не підтверджують належним чином наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав для арешту майна, то колегія суддів вказує, що арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Твердження апелянта, що походження одного з флеш-накопичувачів, на який оскаржуваною ухвалою також накладено арешт, а саме флеш-накопичувач чорного кольору об`ємом 32 GB - є невідомим. Його вилучення не було зафіксованим на технічному записі обшуку. Вказаний флеш-накопичувач не є власністю ОСОБА_6 , а встановити його дійсного власника не є можливим, не заслуговують на увагу, оскільки з протоколу обшуку від 27.11.2024 /а.с. 127-129/ флешнакопичувач марки Goodram ємкістю 32 GB, був виявлений та вилучений під час проведення обшуку 27.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2024.

Отже, зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року, в частині задоволення клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке виявлене та вилучене під час проведення 27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва обшуку, а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 11, який поміщено до сейф-пакету PSP1243022;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім: картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243023;

- мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , з мобільним оператором ПрАТ Водафон НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету PSP1243024;

- флешнакопичувач micro SD 8GB, micro SD-4GB, флешнакопичувач сірого кольору на 4 GB, які поміщені до сейф-пакету PSP1243025, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4