Справа № 290/1403/24
Провадження № 1-кп/282/70/25
У Х В А Л А

про відвід прокурора

15 січня 2025 рокуселище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Любар, заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора (групи прокурорів) в кримінальному провадженні №0000150 від 18.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Любарського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

15 січня 2025 року, до початку судового засідання, через канцелярію суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав заяву про відвід прокурора (групи прокурорів) Чуднівської окружної прокуратури, зокрема: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки заміна групи прокурорів у даному кримінальному провадженні здійснена не уповноваженою на те посадовою особою та з порушенням вимог ст.37 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав подану ним заяву про відвід та просив суд її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву захисника

Прокурор заперечив щодо клопотання захисника, оскільки підстави для відводу, передбачені ст.77 КПК України, відсутні.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Із ст.22 КПК України відомо, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що в провадженні Любарського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження №0000150 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід групи прокурорів Чуднівської окружної прокуратури від участі в даному кримінальному провадженні, оскільки, як вбачається із мотивів викладених ним у поданій заяві, підставою для відводу є недотримання порядку призначення групи прокурорів всупереч вимог КПК України та відсутністю підстав для зміни прокурора, передбачених ст.37 КПК України.

Згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні такий складено заступником начальника СВ відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 та затверджено прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 .

Під час судового провадження публічне обвинувачення на стадії судового розгляду з 16.10.2024 по 28.11.2024 підтримував прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 .

Постановою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 06.12.2024 змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000150 та визначено її склад: прокурори Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Старшим прокурором групи прокурорів у даному кримінальному проводжені, визначено ОСОБА_3 .

Причиною зміни групи прокурорів, як слідує із мотивувальної частини постанови, являється: ефективне підтримання публічного обвинувачення, додержання розумних строків, рівномірний розподіл навантаження у кримінальних провадженнях про загально кримінальні злочини, вчинені військовослужбовцями ЗСУ та інших військових формувань та доручення Офісу Генерального прокурора.

Інститут відводу у кримінальному провадженні закріплений в главі 3 КПК України, містить чітку правову конструкцію «існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». Підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості.

Так, згідно статті 77 КПК України прокурор, не може брати участь у кримінальному провадженні якщо є підстави для відводу прокурора визначені законом, а також існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У частинах 1 та 3 ст.110 КПК України вказано, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Чинним кримінальним процесуальним законом гарантована незмінність процесуального керівництва у кримінальному провадженні. Вказана засада покликана сприяти ефективності прокурорського нагляду з метою виконання завдань кримінального провадження, а саме: забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст.37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою та частиною третьою статті 341 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Пунктом 15 ч.1 ст.15 КПК України визначено, що прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст.36 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Частина 1 ст.37 КПК України передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Винесення відповідної постанови в цьому випадку також є обов`язковим. При цьому в ній обов`язково мають відображатися: підстави такого рішення, дані про склад групи прокурорів та старшого прокурора такої групи. Підставами доручення здійснення нагляду у кримінальному провадженні групі прокурорів можуть бути: складність кримінального провадження; багатоепізодність кримінального правопорушення (правопорушень); провадження досудового розслідування стосовно кількох осіб тощо.

Прокурор, як сторона обвинувачення, здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування (яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР) до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст.532 КПК України судовим рішенням законної сили. Здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо доведеності перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначена норма кримінального процесуального закону шляхом відсилання до інших його норм наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому.

Отже, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у таких випадках: передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті, у тому числі і з підстав задоволення заяви про відвід прокурора, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури.

Отже, вищезгаданий перелік обставин для заміни прокурора у кримінальному провадженні прокурором вищого рівня є вичерпним.

Частина 3 ст.37 КПК України визначає підстави та порядок заміни прокурора у кримінальному провадженні керівником відповідного органу прокуратури. Такими підставами є неможливість здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а) задоволення заяви про його відвід;

б) тяжку хворобу, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в) звільнення з органу прокуратури;

г) іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні;

ґ) неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

У разі настання обставин, визначених у ч.3 ст.37 КПК України повноваження прокурора покладаються керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього ж органу прокуратури.

Рішення керівника прокуратури про заміну прокурора також приймається у формі постанови, головна вимога до якої чітке розкриття в мотивувальній частині наявності підстав, передбачених ч.2 ст.37 КПК України, з посиланням на відповідні джерела таких відомостей.

Разом з тим, постанова заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 06.12.2024р., якою змінено та визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000150, не містить викладу обставин, що свідчать про наявність підстав, визначених ч.4 та ч.5 ст.36, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України, для зміни групи прокурорів та включення до її складу прокурорів Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області, про що вказує захисник.

Посилання, яке міститься у мотивувальній частині постанови, як на підставу зміни та визначення групи прокурорів, не відповідає положенням ст.37 КПК України.

Суд зазначає, що однією із складових засад законності відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України є обов`язок прокурора повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати в постанові від 22.02.2021 року у справі №754/7061/15, відповідно до ст.2 КПК одним із завдань кримінального провадження є зокрема забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливим для досягнення завдань кримінального провадження, оскільки вони згідно зі ст.ст.36 та 40 КПК України наділені значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. В разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом.

Суд, вирішуючи вказану заяву захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , враховує, що прокурори Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не здійснювали повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні з його початку зі стадії досудового розслідування, оскільки процесуальне керівництво у даному провадженні здійснювала група прокурорів лише Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, їм не було відкрито усіх матеріалів та доказів, з матеріалами досудового розслідування не знайомі та не приймали участь як процесуальні керівники при проведенні всіх процесуальних та слідчих дій, а постанова про включення їх до групи прокурорів винесена лише 06.12.2024р., після дослідження у судовому засіданні і долучення до матеріалів справи письмових доказів сторони обвинувачення.

Отже, з урахуванням обставин, що склалися, зважаючи на категоричну позицію сторони захисту відносно прокурорів Чуднівської окружної прокуратури, обґрунтовану, у тому числі і недотриманням порядку його призначення та відсутністю підстав для зміни прокурорів, передбачених ст.37 КПК України, вирішуючи даний відвід крізь призму тверджень сторони захисту щодо оцінки правомірності участі прокурорів у даному провадженні, маючи на меті забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду, із метою усунення будь-яких сумнівів в справедливому здійсненні прокурором функцій публічного обвинувачення, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін та з метою, щоб у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів в неупередженості прокурора, суд дійшов висновку, що заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 про відвід групи прокурорів Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинен бути невідкладно призначений інший прокурор керівником органу прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 36, 37, 77, 80, 81, 350, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід групи прокурорів Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000150 внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.05.2024 - задовольнити.

Відвести групу прокурорів Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від участі у розгляді кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 18.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Копію ухвали направити керівнику Житомирської обласної прокуратури та керівнику Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для відома, а також для забезпечення участі у судовому розгляді кримінального провадження належного прокурора, звернувши увагу на строк тримання під вартою обвинуваченого, який закінчується 26 січня 2025 року.

В судовому засіданні оголосити перерву до 13 год. 00 хв. 21 січня 2025 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 00 хв. 16 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1