Справа № 559/2332/24
номер провадження 1-кп/558/42/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року селище Демидівка

Дубенського району Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000347 ЄРДР від 05.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Радивилів, Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 05 червня 2024 року, близько 15 год 00 хв (точний час слідством не вдалось встановити), в період дії Указу Президента України від 06 травня 2024 № 271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", перебуваючи у кафе "Пательня" за адресою: м. Дубно, вул. Залізнична, буд. 154, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, таємно, умисно, в умовах воєнного стану викрав мобільний телефон марки "Motorola" моделі "G32", із об`ємом пам`яті 6/128GB, сірого кольору, який знаходився на столі літньої тераси вище зазначеного закладу та належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце події та розпорядився ним на власних розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4600 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6

15 січня 2025 року між прокурором, обвинуваченим за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому діянні, щиро розкаявся в скоєному, сприяв у повному і всебічному розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодував завдану шкоду. Під час розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_3 просить суд затвердити дану угоду. Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, також показав, що обставини викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, що стосуються вчинення крадіжки в умовах воєнного стану повністю відповідають дійсності, угоду підписував добровільно в присутності захисника. Потерпіла сторона ніяких претензій до нього немає. Погоджується на призначення покарання відповідно до угоди.

Прокурор ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання, а саме за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Обвинувачений повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні, добровільно підписував угоду, з покаранням згідний. Просить суд прийняти рішення щодо речових доказів та судових витрат по справі відповідно до вимог КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду також просять вказану угоду укладену у кримінальному провадженні з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та захисником та не заперечує проти її затвердження судом.

Потерпілий ОСОБА_6 на розгляд справи не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

ОСОБА_3 відповідно до довідки № 90-25062024/56007 про судимість, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. /а. п. 56 /.

Відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів від 07 червня 2024 року у справі наявні речові докази. /а. п. 29 /.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

Згідно довідки Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 13.06.2024 № СЕ-19/118-24/7007-ТВ, витрати на проведення експертизи становлять - 1514,56 грн. /а. п. 34 /.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов відсутній.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду від 15 січня 2025 між прокурором ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати винним ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон "Motorola" моделі "G32", із об`ємом пам`яті 6/128GB, сірого кольору ", із ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 передати йому у користування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники справи мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_8