ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/817/186/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст.263 КК України
У Х В А Л А

22 квітня 2025 р. суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись із апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2024 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та виправдано за відсутністю в його діянні складу кримінальних правопорушень.

На вказаний вирок прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу.

У відповідності до положень глави 31 КПК України, перегляд судових рішень в апеляційному порядку проводиться на підставі апеляційної скарги, вимоги до якої встановлені ст.396 КПК України.

Згідно вказаної правової норми апеляційна скарга повинна бути подана в письмовій формі і в ній повинно бути зазначено:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Цих вимог Закону апелянт не дотримався, оскільки вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, є неконкретизованими.

Зокрема, за змістом апеляційної скарги, ставлячи питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, апелянт просить визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Одночасно, в апеляційній скарзі прокурор просить застосувати положення ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.263 КК України, не пов`язаного з позбавленням волі та/або звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Фактично, апелянтом зазначено взаємовиключні вимоги щодо покарання, яке він просить призначити обвинуваченому, а саме - застосувати покарання у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, у виді трьох років позбавлення волі, а також - застосувати статтю 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.263 КК України, не пов`язаного з позбавленням волі або звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Окрім того, ставлячи питання про проведення судового слідства, прокурором не зазначено перелік доказів, які він просить повторно дослідити судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху і встановлює достатній строк для їх усунення.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.396, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2025 р. відносно ОСОБА_3 залишити без руху, встановивши строк 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Суддя