Справа № 468/675/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000041 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 191, ч.1, 3, 4 ст. 358, ч.1, 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду на новий розгляд надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1, 3 ст. 191, ч.1, 3, 4 ст. 358, ч.1, 3 ст. 362 КК України.

Згідно з ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Апеляційний суд вказав на необхідність при новому розгляді врахування того, що набули чинності зміни до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що вплинуло на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , серед іншого, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України 18.12.2014 року щодо привласнення грошових коштів АТ «Ощадбанк» в сумі 1000 грн, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України 06.04.2015 року щодо привласнення грошових коштів АТ «Ощадбанк» в сумі 1170 грн, 03.06.2015 року щодо привласнення грошових коштів АТ «Ощадбанк» в сумі 1020 грн, 30.12.2015 року щодо привласнення грошових коштів АТ «Ощадбанк» в сумі 1200 грн та 06.04.2017 року щодо привласнення грошових коштів АТ «Ощадбанк» в сумі 1440 грн.

При цьому 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна, в тому числі шляхом привласнення майна.

Відповідно до нової редакції ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За такого з 09.08.2024 року привласнення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який визначається положеннями Податкового кодексу України та у 2014 році становив 1218 грн, у 2015 році 1218 грн, у 2016 році 1378 грн, у 2017 році 1600 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Отже вказані в обвинувальному акті дії обвинуваченої ОСОБА_4 щодо привласнення нею грошових коштів за епізодами 18.12.2014 року, 06.04.2015 року, 03.06.2015 року, 30.12.2015 року, 06.04.2017 року стосувались грошових коштів в меншому розмірі, аніж той, який відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України передбачав кримінальну відповідальність, і такі дії містять ознаки адміністративних правопорушень, за які передбачена адміністративна відповідальність, проте станом на час судового провадження не тягнуть за собою кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачена погодилася на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, прокурор вважав, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 191 КК України та за ч.3 ст. 191 КК України за епізодами 18.12.2014 року, 06.04.2015 року, 03.06.2015 року, 30.12.2015 року та 06.04.2017 року підлягає закриттю.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження в описаній вище частині підлягає закриттю на підставі п. п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За епізодом 06.07.2016 року, яким ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України на суму 1500 грн, особа підлягає кримінальній відповідальності.

Крім того обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно зі ст. 12 КК України інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, а ч. 3 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України нетяжким злочином.

Відповідно до обвинувального акту, обвинуваченій інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України 18.12.2014 року, ч.3 ст. 358 КК України 06.04.2015 року, 03.06.2015 року, 30.12.2015 року, 06.07.2016 року, 06.04.2017 року, ч.4 ст. 358 КК України - 18.12.2014 року, 06.04.2015 року, 03.06.2015 року, 30.12.2015 року, 06.07.2016 року, 06.04.2017 року, ч. 1 ст. 362 КК України 18.12.2014 року, при цьому з того моменту щодо вказаних діянь спливли передбачені ст. 49 КК України строки давності.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст. 284 КПК України.

Зазначене відповідно до ст. 49 КК України є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000041 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, за епізодами 06.04.2015 року, 03.06.2015 року, 30.12.2015 року та 06.04.2017 року закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження №0000041 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України закрити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів.

СУДДЯ: