Справа № 570/5562/24
номер провадження 1-в/570/530/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ВК №96 ОСОБА_4 , захисника адвоката захисника адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким, щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. до засудження АДРЕСА_1 раніше судимого

01.11.2011 р. Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 7 років позбавлення волі. Звільнений 24.06.2014 р. згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 16.06.2014 р. умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання строком 02 роки 02 місяці 08 днів,

03.11.2015 р. Кузнецовським міським судом Рівненської області за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК із застосуванням ст.ст. 71,72 КК на 14 років 6 місяців позбавлення волі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/53075327),

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 відбуває призначене покарання за вказаним вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.11.2015 р. в ДУ "Городищенська виправна колонія № 96". На даний час невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 4 роки 8 місяців 18 днів.

За змістом клопотання захисник вважає наявними підстави, визначених ст. 82 КК, для заміни засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді пробаційного нагляду. Зазначено, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання характеризується посередньо, виконує роботи по благоустрою. Захисник вважає, що засуджений своєю поведінкою доводить те, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор клопотання не підтримав. Вказуючи про поведінку засудженого протягом усього строку покарання, наявність значної кількості порушень режиму та суворість дисциплінарних стягнень, важає передчасним висновок про доведення засудженим свого виправлення. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Представник установи виконання покарань не підтрамав клопотання захисника. Пояснив що в установі засуджений характеризується посередньо, не залучається по праці на виробництві, але приймає участь у роботах по благоустрою. Також пояснив, що адміністрацією установи засуджений вважається таким, що не став шлях виправлення. Зазначив про відсутність підстав для застосування до засудженого положень статті 82 КК.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання з обгрунтувань зазначених у ньому, вважаючи, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 просив замінити йому покарання більш м`яким. Відмовився від надання пояснень згідно ст. 63 Конституції України.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши подання та додані документи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що 03.11.2015 р. Кузнецовським міським судом Рівненської області за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України на 14 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.12.2015 р.

За змістом вироку 08.07.2015 р. ОСОБА_6 в період часу з 17 год. до 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї господарства за місцем свого проживання під час сварки із П, яка відбулася на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс два удари рукою потерпілій в ділянку потилиці та після її падіння заподіяв не менше дев`яти ударів ногами по голові і тулубу, наступив взутою правою ногою на шию, перевівши вагу свого тіла на ОСОБА_7 і утримував таким чином ногу приблизно 5 хвилин, після чого настала смерть потерпілої. В подальшому ОСОБА_6 встромив дерев`яну палицю в анальний отвір ОСОБА_8 , та відсунувши останню на декілька метрів до літньої кухні, наніс потерпілій по тулубу два удари совковою лопатою, чим здійснив глумління над трупом. Безпосередньою причиною смерті П. є тупа травма шиї від здавлення органів шиї тупим предметом взутою в гумовий чобіт правою ногою ОСОБА_6 під дією всієї ваги його тіла, що зумовило асфіксію, зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення центральної нервової системи. Вчиняючи зазначені умисні дії, ОСОБА_6 усвідомлював, що позбавляючи таким чином ОСОБА_8 життя завдає їй особливих фізичних страждань та діє з особливою жорстокістю. Після цього з метою приховати сліди вчиненого умисного вбивства 09.07.2015 р. ОСОБА_6 власноручно закопав тіло ОСОБА_8 у хліві на території господарства за тією ж адресою, де труп потерпілої було виявлено 14.07.2015 р.

14.07.2015 р. ОСОБА_6 був затриманий. На даний час, засуджений відбуває покарання в ДУ "Городищенська виправна колонія № 96".

Початок строку 14.07.2015 р., 3/4 строку 24.10.2024 р., кінець строку 04.12.2015 р. Невідбута частина покарання становить 4 роки 8 місяців 18 днів позбавлення волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року N 2).

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно - трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Під час тримання в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності не притягався, заходи заохочення не застосовувались.

17.01.2016 р. засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ "Городищенська виправна колонія №96" для подальшого відбування покарання, де загалом характеризується просередньо, не працевлаштований, оскільки не проявив такого бажання, участі у програмі диференційованого виховного впливу не бере.

За період відбування покарання в даній установі, засуджений ОСОБА_6 за порушення режиму відбування покарання, а саме: неправомірні взємовідносини з пенрсоналом установи, порушення рощпорядку дня, вживання нецензурної лексики та не виконання законних вимог персоналу установи, виготовлення та зберігання забороненої для користування рідини (бражна закваска) -чотири рази притягався до дисциплінарної відповідальності у догани та суворої догани.

05.10.2022 р. (через понад 6 років після початку відбування покарання) до засудженого за сумлінну поведінку та ставлення до праці вперше застосовано перше заохочення у виді подяки. В подальшому 10.04.2024 р. та 10.07.2024 р. до засудженого було застосовано, ще два заохочення.

У даному випадку наявність у засудженого ОСОБА_6 заохочень свідчить не про те, що засуджений став на шлях виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним. Проте, вид стягнення (догана, сувора догана), застосоване до засудженого, в свою чергу унеможливлюють об`єктивно та в повній мірі визначити успішність процесу виправлення засудженого на даний час.

Доводи зазначені у клопотанні захисника про доведеність засудженим ОСОБА_6 свого виправлення є передчасними та необґрунтованими. У даному випадку суд не вважає можливим погодитись із доводами захисника про, що засуджений довів виправлення. Процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним упродовж усього строку покарання, щоб виправлення мало ознаки успішно завершеного у коротший строк, ніж той, який був визначений у вироку суду. При цьому, наявність та кількість стягнень, застосованих до засудженого за час відбування покарання, навіть при наявності заохочення, вбачається, що вказаний процес виправлення засудженого на даний час триває не може вважатися успішно завершеним настільки, щоб зазначити про наявність підстав для застосування до засудженого положень статті 82 КК про заміну покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців 18 днів більш м`яким у виді пробаційного нагляду.

Тому, зазначається про відсутність підстав для застосування до засудженого положень статті 82 КК про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Статтею ст. 82 КК визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. При вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання та більш м`який вид покарання, вказаний у клопотанні.

Із урахуванням встановлених обставин, клопотання захисника про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким - не підлягає до задоволення. При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що призначення покарання, як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 від 28.10.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.11.2015 р. за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців 18 днів більш м`яким у виді пробаційного нагляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1