ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1415/19

Провадження № 11-кп/820/322/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», Ізяславським районним судом Хмельницької області, власними технічними засобами адвоката, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.

В її обґрунтування він зазначив, що в березні 2018 року ОСОБА_8 звернувся до Управління СБУ в Хмельницькій області з заявою щодо неправомірних дій з його боку. Приводом внесення відомостей до ЄРДР послужила заява останнього про вимагання коштів за надання в оренду земельної ділянки водного фонду, однак в матеріалах кримінального провадження немає жодної заяви а ні до нього, як голови Полонської РДА, а ні до голови Хмельницької ОДА, про наміри отримати земельну ділянку в оренду. Натомість, з приводу земельної ділянки площею 24 га водного фонду є заява і переписка з Хмельницькою ОДА від імені його дружини ОСОБА_9 , про що не було відомо суду. Отже, ніякого прямого права набуття оренди заявником та вимагання з його сторони неправомірної вигоди за передачу в оренду або сприяння передачі ОДА цієї земельної ділянки не могло виникнути, оскільки орендарем, виходячи із офіційного звернення його дружини до Хмельницької ОДА, могла бути тільки вона. З ОСОБА_8 велася мова виключно про передачу в суборенду земельної ділянки у випадку її надання в оренду ОСОБА_9 , що підтверджується заявою останньої та відповіддю Хмельницької ОДА про неможливість надання такої земельної ділянки у зв`язку з відсутністю документації на земельну ділянку під водоймою, що не було відомо суду, після чого він повідомив ОСОБА_8 , що не вдається надати йому в оренду землі водного фонду.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2025 року заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про перегляд вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Стверджує, що його заяву розглянуто неналежним судом, оскільки Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області не розглядав його справу по суті та не ухвалював вироку, натомість, на його думку, дане провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, відповідно до ст. 331 КПК України.

Вважає, що місцевий суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про направлення справи для визначення підсудності до Касаційного кримінального суду.

Суд першої інстанції також безпідставно відмовив у його клопотанні про дослідження усіх доказів, наявних у матеріалах справи, оскільки такий не розглядав його справу по суті.

Крім того, жодної згадки про наведене клопотання у процесуальних документах не міститься.

Суд не надав належної оцінки тому, що станом на час розгляду справи ні суду, ні слідству не було відомо про те, що його дружина ОСОБА_9 зверталась до Хмельницької ОДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду, орієнтовною площею 24,1600 га.

Безпідставно зазначено й про те, що йому було відомо про вказані обставини, оскільки, дізнавшись про це, він одразу ж звернувся із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Необґрунтованими є висновки суду про те, що вказані обставини були предметом дослідження під час ухвалення вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду та вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та вмотивованою, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: - штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; - інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. При цьому обов`язок доведення вказаних обставин покладається на заявника.

Згідно ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року в справі № 2-80/2001 (провадження № 51-1930зно19), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Таким чином, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами, ОСОБА_6 посилався на те, що з ОСОБА_8 обговорювалось лише питання про передачу в суборенду земельної ділянки у випадку надання її в оренду його дружині ОСОБА_9 , яка зверталась до Хмельницької ОДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду, площею 24 га.

Крім того, земельна ділянка, площею 94 га, яку він запропонував орендувати ОСОБА_8 , належала йому на підставі договору оренди, який було укладено ще до знайомства з останнім.

Тобто, у поданій заяві ОСОБА_6 фактично підтвердив, що йому було відомо про те, що його дружина ОСОБА_9 зверталась до Хмельницької ОДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, до закінчення судового розгляду.

Разом з тим, у судовому засіданні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області засуджений також підтвердив, що вказані обставини йому були відомі ще у квітні-травні 2018 року, проте під час розгляду справи судом першої інстанції про такі не згадав.

Посилання засудженого на те, що земельна ділянку, про яку вони домовлялись із ОСОБА_8 , належала йому на підставі договору оренди, також свідчить про те, що до моменту ухвалення вироку така обставина була йому відома.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вказані обставини засудженому було відомо на момент судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, місцевий суд правильно зазначив, що доводи, наведені у його заяві, відображені у вироку суду під час цитування розмов, отриманих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, із вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року вбачається, що в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, було зафіксовано розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо можливості надання останньому земель водного фонду та земель, належних засудженому у суборенду.

Зі змісту мотивувальних частин ухвали Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2022 року та постанови Верховного Суду від 10 серпня 2022 року вбачається, що судами вказаних інстанцій було надано оцінку версії сторони захисту про те, що отримані ОСОБА_6 кошти від ОСОБА_8 не є неправомірною вигодою, а виключно оплатою за їхні домовленості з приводу суборенди земель, належних обвинуваченому на праві оренди.

Таким, чином місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, у розумінні ст. 459 КПК, не можна розцінювати як нововиявлені, оскільки такі були відомі суду на момент судового розгляду та під час ухвалення рішення, а тому такі не можуть свідчити про неправильність постановленого вироку та бути достатньою підставою для перегляду остаточного судового рішення, що відповідає прецедентній практиці ЄСПЛ.

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта про неналежну оцінку вказаних обставин та безпідставне зазначення в оскаржуваній ухвалі про те, що йому було відомо про такі, є необґрунтованими.

Доводи засудженого про те, що Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області є неналежним судом, оскільки не розглядав його справу по суті, апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 33 КПК України кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається із матеріалів справи, засуджений звернувся із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами до Ізяславського районного суду Хмельницької області, яким його було засуджено.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні місцевого суду заявив відвід усьому складу суду: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року заявлений відвід колегії суддів задоволено частково. Відведено суддів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від участі у колегіальному розгляді даної справи. В задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_13 відмовлено.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2024 року призначення суддів не відбулося. У зв`язку із цим, справу було передано до Хмельницького апеляційного суду для зміни підсудності.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року подання голови Ізяславського районного суду Хмельницької області задоволено. Постановлено передати справу на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Таким чином, Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області є належним судом для розгляду даного кримінального провадження, оскільки саме він був визначений вищевказаною ухвалою апеляційного суду для розгляду заяви ОСОБА_6 .

Що ж стосується тверджень апелянта про те, що кримінальне провадження за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підсудне Вищому антикорупційному суду, то такі є безпідставними, з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 2062, 209, 211, 3662, 3663 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України визначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених в тому числі і статтею 368 КК України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) кримінальне провадження вчинено зокрема державним службовцем, посада якого належить до категорії "А"; 2) розмір предмета кримінального правопорушення, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час його вчинення; 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною 1 статті 3692 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині 4 статті 18 КК України або у пункті 1 цієї частини.

Як вбачається із вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди в загальній сумі 17 200 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 21 серпня 2018 року складало 476 268 грн., що не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Вказаний вирок ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2022 року та постановою Верховного Суду від 10 серпня 2022 року залишено без змін.

Разом з тим, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи на посаді голови Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, яка згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань проходження державної служби» від 09 листопада 2017 року № 2190-VIII не відноситься до категорії "А" посад державної служби.

З урахуванням того, що умови, передбачені п.п. 1-3 ст. 216 КПК України для розгляду справи Вищим антикорупційним судом відсутні, то вимоги ст. 331 КПК України щодо предметної підсудності вказаного провадження були повністю дотримані.

Твердження ОСОБА_6 про необґрунтовану відмову у задоволенні його клопотання про направлення справи для визначення підсудності до Касаційного кримінального суду, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 34 визначено випадки, у яких кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, а саме: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року визначено підсудність даного кримінального провадження за Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області.

Отже, підстави для звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду із поданням про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів не було, оскільки підсудність заяви ОСОБА_6 апеляційним судом була вирішена.

Разом з тим, ОСОБА_6 не був позбавлений можливості звернутись із таким клопотанням безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні клопотання засудженого про направлення його заяви до Верховного Суду для зміни її підсудності.

Що ж стосується клопотання засудженого про дослідження усіх доказів, наявних у матеріалах справи, то колегія суддів вважає, що місцевий суд також обґрунтовано відмовив у його задоволенні, зважаючи на наступне.

Так, частиною 4 статті 466 КПК України не передбачено обов`язку суду досліджувати всі докази при перегляді вироку за нововиявленими обставинами.

Відповідно до правової позиції, викладеної, в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (провадження №51-9834кмо18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Усі матеріали кримінального провадження були наявні у суду першої інстанції. Тому, вивчивши такі та дослідивши заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволені такої.

Разом з тим, вирок суду першої інстанції переглядався судами апеляційної та касаційної інстанції, за наслідком такого перегляду ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2022 року та постановою Верховного Суду від 10 серпня 2022 року вирок залишений без змін.

Тобто, докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, були предметом юридичного оцінювання судом першої інстанції під час судового розгляду та судів апеляційної та касаційної інстанції під час перевірки законності вироку суду.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2025 року про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_6 про перегляд вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року за нововиявленими обставинами залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3