Справа № 519/1961/23
Провадження № 1-в/519/39/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 м. Південне

Южний міський суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Південне подання начальника Одеського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання відносно засудженої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Южного міського суду Одеської області надійшло подання органу пробації про звільнення від покарання відносно засудженої ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 27.12.2023 засуджена вироком Южного міського суду Одеської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням строком на один рік. Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За злочини чи правопорушення в частині адміністративного та кримінального законодавства сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. У зв`язку з вищевикладеним орган пробації просить звільнити ОСОБА_4 від призначеного їй покарання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала з приводу задоволення подання.

Засуджена просила задовольнити подання органу пробації.

Дослідивши матеріали подання судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 27.12.2023 засуджена вироком Южного міського суду Одеської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням строком на один рік. Вирок набрав законної сили 29.01.2024.

09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно із ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинила 21.10.2023, вартість викраденого майна становила 700,00 грн.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру відповідно - 1342 грн.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року викладений висновок, що Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП; зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі; у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд.ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд.IV Податкового кодексу України; питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного, враховуючи передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, що ОСОБА_4 не відбула покарання, що розмір вартості викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженої від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Внаслідок звільнення від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, необхідність застосування у вироку Южного міського суду Одеської області від 27.12.2023 положень ч.1 ст.70 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів відпала, тому підлягає виключенню.

Таким чином, вважати ОСОБА_4 засудженою вироком Южного міського суду Одеської області від 27.12.2023 за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільненою від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.74 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково подання начальника Одеського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання відносно засудженої ОСОБА_4 .

Звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Южного міського суду Одеської області від 27.12.2023 за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Южного міського суду Одеської області від 27.12.2023 застосування ч.1 ст.70 КК України щодо призначення покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненою від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Дата складання повного тексту ухвали та її проголошення 13.12.2024 о 14.15 год.

Суддя ОСОБА_6