Єдиний унікальний номер №943/1918/24
Провадження №1-кп/943/64/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 від 01 серпня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ожидів Буського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

30 липня 2024 року в період часу із 20.00 год. по 22.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження дверей у кімнату, де проживає його бабця - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрав плазмовий телевізор марки «MAJESTIC», моделі TVD224LED із підставкою, тюнер «UKC» НОМЕР_2 та пульт до тюнера «UKC», що належать ОСОБА_5 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв збитків потерпілій на загальну суму 4634 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєне в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК У країни.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, пояснивши, що він дійсно у вечірній час наприкінці липня 2024 року, перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_1 , де він зареєстрований і тимчасово проживав у потерпілої ОСОБА_5 , яка є його рідною бабусею, вирішив викрасти вищевказаний телевізор своєї бабусі, внаслідок чого він таємно виніс його на вулицю та в подальшому відчужив мешканцю с. Ожидів, за що виручив 1000-1500 грн., які використав на власний розсуд. У вчиненому він щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки зробив для себе відповідні висновки та запевнив суд, що більше такого не повториться.

Ураховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті та судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вищевказаними своїми діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим (ч. 4 ст. 185 КК України), згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є тяжким злочином, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання та посередньо характеризується за місцем служби. У вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що їх суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом із тим, виходячи з принципів гуманізації та індивідуалізації покарання, судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який незнятої чи непогашеної судимості не має, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, захищав суверенітет і територіальну цілісність України, що є істотним для врахування особи обвинуваченого при призначенні йому покарання, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, потерпілою від вказаного злочину є його рідна бабуся, яка до нього претензій не висловлювала, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, а тому приходить до висновку про застосування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, оскільки виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання з випробовуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України, яке, на думку суду, буде справедливе, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 360 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, що відповідає положенню ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 08.08.2024 року на викрадені речі, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення цього вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 360 грн. (триста шістдесять гривень).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 08.08.2024 року.

Речові докази:

- плазмовий телевізор «MAJESTIC», моделі TVD224LED із підставкою, тюнер «UKC» 7820 Т2 та пульт до тюнера «UKC», які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, - повернути їх володільцю ОСОБА_5 ;

- сліди папілярних візерунків, перекопійовані на сім відрізків ЛПС та упаковані в спецпакет №4263235 та два змиви з дверних ручок, упаковані в два окремі паперові конверти «Національна поліція України слідче управління», що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1