Справа № 761/2856/24
Провадження № 1-кп/761/2037/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в залі судових засідань, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 08.02.2023, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка здобула вищу освіту, працює заступником генерального директора у комунальному підприємстві «Інформатика» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Шевченківським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 08.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Ухвалою від 27 листопада 2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_2 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27 січня 2025 року включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 оголосив письмове клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 , обумовлюючи тим, що на даний час існують обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_2 , усвідомлюючи вид та міру покарання, що загрожує їй за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Разом з тим, беручи до уваги, що обвинувачена перебуває з більшістю свідків у дружніх стосунках, остання шляхом вмовлянь, прохань, пропонування винагороди може незаконно впливати на них з метою відмови від раніше наданих показів або зміни показів у ході судового розгляду. Також, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, існує ризик продовження здійснення ОСОБА_2 злочинної діяльності та вчинення нового кримінального правопорушення. Відтак, прокурор просив продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_6 вважає клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 , необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Так, у долучених у судовому засіданні письмових запереченнях на клопотання прокурора адвокат вказує, що прокурором ні у клопотанні, ні безпосередньо у судовому засіданні не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ризиків. При цьому, ризик переховування від суду нівелюється наявністю у ОСОБА_2 міцних соціальних зв`язків, доньки, яку остання утримує, постійного місця роботи, попередньої належної процесуальної поведінки та не притягнення останньої до кримінальної відповідальності. Таким чином, наведений ризик є надуманим стороною обвинувачення і не може обґрунтовувати подальше покладення на підзахисну обов`язків. У свою чергу, ОСОБА_2 помилково інкримінується декілька кримінальних правопорушень. Також адвокат звернув увагу, що попередньо суд не покладав на підзахисну обов`язок уникнення спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, а тому, наведений ризик щодо незаконного впливу на свідків є необґрунтованим. Так, зазначені прокурором ризики є надуманими, а тому, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисниця ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Так, ризики, на які посилається прокурор, жодним чином не обґрунтовані та не доведені, жодних доказів, які б підтверджували наведене прокурором у клопотанні, стороною обвинувачення суду надано не було.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши на його необґрунтованість.

Обвинувачена ОСОБА_2 підтримала позицію своїх захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 у зв`язку із застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, судом враховуються дані про ОСОБА_2 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місці соціальні зв`язки, постійне місце роботи, та яка обвинувачується, зокрема, у вчиненні нетяжкого злочину.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Разом з тим, беручи до уваги, що у судовому засіданні визначено порядок судового провадження та встановлено свідків, показання яких мають важливе значення для встановлення всіх обставин справи, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд приходить до висновку про доведеність прокурором ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 інкримінується вчинення декількох кримінальних правопорушень, а тому, наявний ризик вчинення останньою інших кримінальних правопорушень.

При цьому, доводи захисників щодо позитивної характеристики обвинуваченої ОСОБА_2 , наявність у неї міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, відсутність судимостей не доводять наявність підстав для припинення щодо ОСОБА_2 дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі незастосування запобіжного заходу до обвинуваченої.

У той же час саме застосований до обвинуваченої ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не настання ризиків, існування яких доведено прокурором.

Також суд не бере до уваги твердження захисників щодо неправильності кваліфікації інкримінованих підзахисний кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України, оскільки рішення щодо правильності кваліфікації дій особи та доведеність її винуватості приймається судом за результатами судового розгляду по суті та безпосереднього дослідження наданих сторонами провадження доказів.

Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження №0000111 від 08.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України, не завершено, процесуальне рішення по суті судом не прийняте, суд не вбачає наведене достатньою підставою для скасування стосовно ОСОБА_2 обраного раніше запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ч. 7 ст. 194 КПК України строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 , визначити до 16 березня 2025 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 199, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто до 16 березня 2025 року, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у цьому кримінальному провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 21 січня 2025 року о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1