Справа №578/648/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/177/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 578/648/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2023, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду, оскільки не взято до уваги його показання щодо невинуватості ОСОБА_10 та не допитаний жоден свідок, показання якого мають істотне значення, йому не була надана можливість ознайомлення з матеріалами справи в повному обсязі. Крім того, ухвала суду є ідентичною вироку в частині встановлення обставин справи щодо винуватості ОСОБА_10

14.04.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява засудженого ОСОБА_11 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 за нововиявленими обставинами, яка обґрунтована тим, що на позицію суду могли вплинути докази, зібрані стороною обвинувачення, але приховані від суду. ОСОБА_10 не був учасником подій, він нічого не знав про події розбою в магазині «Лебідь», а лише підвіз його та ОСОБА_12 до цього магазину і чекав їх у машині.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2023 вказану заяву ОСОБА_11 залишено без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що викладені у заяві засудженого обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК, а ненадання показань та будь-яких доказів не відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом для здійснення провадження за нововиявленими обставинами. Крім того, заява засудженого є формальною і не містить визначених законом підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (ч. 1-3 ст. 459 КПК). При цьому обставини, передбачені п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили; обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру, а перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається (ч. 5 ст. 459 КПК).

Верховний Суд у ряді справ № 754/4860/14-к, № 423/1623/15-к, № 583/2535/17 висловив своє бачення щодо нововиявлених обставин, констатувавши, що це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто, необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу «юридичної визначеності», про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який виснував що, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановления нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Таким чином, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності, чого у даному кримінальному провадженні установлено не було.

Розглянувши заяву засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції цілком правильно і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_11 не були доведені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та їх реальне існування.

Так, ОСОБА_11 був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК, і йому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців із конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.06.2021 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 в частині призначеного ОСОБА_11 покарання за ч. 1 ст. 309 КК змінено і призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК (в ред. ЗУ від 22.11.2018) один рік обмеження волі. Одночасно ухвалено вважати ОСОБА_11 засудженим за ч. 3 ст. 146 , ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК до остаточного покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 29.05.2020 до 10.06.2021 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 10.06.2021 і був звернутий до виконання у встановлений законом спосіб.

Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 10.06.2021 стосовно ОСОБА_11 змінено і на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено ОСОБА_11 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК, а у решті ці судові рішення залишені без зміни.

Враховуючи, що усім фактичним обставинам, які були зазначені засудженим ОСОБА_11 у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами була надана належна правова оцінка із відповідними обґрунтуваннями та мотивами, то колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги засудженого про те, що оскаржуване ним судове рішення є незаконним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 про те, що інша особа, яка теж була засуджена за вищевказаним вироком, не була обізнана про події вчиненого розбою колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки ці обставини були предметом ретельного розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій як при ухваленні вироку, так і при його перегляді в апеляційній інстанції, а також в касаційному порядку у Верховному Суді. При цьому твердження ОСОБА_11 фактично зводяться до повторного перегляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК (повторного дослідження доказів, вимоги їх оцінки та повторного аналізу щодо події і складу злочину, винуватості обвинувачених у вчиненні цих злочинів та їх правової кваліфікації), що суперечить положенням ст. 7 КПК, у тому числі і такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів не убачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_13 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4