Справа № 372/6839/24
Провадження 1-кс-1725/24
ухвала

Іменем України

23 грудня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання Дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення обшуку,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № №0000370, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що 20.12.2024 до ЧЧ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від о/у ВКП Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , що під час перевірки магазину «М`яснова», який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 150-А, продавець вказаного магазину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив для перевірки особову медичну книжку з ймовірними ознаками підробки. (ЄО22698)

20.12.2024 працівниками ВКП Обухівського РУП ГУНП в Київській області з головним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_7 , під час здійснення перевірок торгових точок (на ринках та у магазинах) розташованих на території Обухівського району Київської області, щодо законності торгівлі м`ясною продукцією, а саме: наявності дозвільних документів, ветеринарних дозволів та медичних книжок, відповідно до розпорядження Обухівської районної військової адміністрації Київської області №175 від 29.10.2024, здійснено перевірку магазину «МЯСНОВА», який розташований в м. Обухів, Київської області по вул. Київська 150-A.

Під час проведення перевірки, продавець вказаного магазину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив особову медичну книжку серії ААЕ №081617, без фото, дата проведення медичного огляду 02.12.2024. Також при спілкуванні ОСОБА_6 не зміг пояснити місце проходження ним медичного огляду, що викликало сумнів у її дійсності.

20.12.2024 в період з 11 години 45 хвилини по 11 годину 55 хвилину в приміщенні магазину «М`яснова», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок 150-А, проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: особову медичну книжку серії ААЕ №081617, яка видана на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вклеєною медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України слідче управління» ВУМ1005891.

Згідно до ч.3 ст. 233, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Системний аналіз положень КПК також свідчить, що поняття майно, з одного боку, та речові докази, з іншого, можуть розглядатися як ціле і частина відповідно. Такі заходи забезпечення кримінального провадження, як тимчасове вилучення майна та арешт майна, виходячи навіть з їх назви, взагалі застосовуються до різних категорій майна, але серед іншого - безпосередньо до речових доказів.

Взаємопоєднане тлумачення приписів кримінального процесуального закону недвозначно свідчить, що в розумінні ч. 3 ст. 233 КПК поняття «майно» охоплює своїм змістом речі, документи, гроші, інші цінності та матеріальні об`єкти, серед яких, предмети, знаряддя, засоби вчинення кримінального правопорушення, які мають або можуть мати ознаки речових доказів.

Проведення обшуку (огляду) житла чи іншого володіння особи без рішення суду в невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей чи майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, з дотриманням обмежень і умов, передбачених законодавством (статтями 214, 233, 237 КПК), не порушує засади недоторканності житла чи іншого володіння особи.

З метою належного вирішення завдань, визначених у ст. 2 КПК, їх розв`язання, а також нейтралізації загроз з боку суб`єктів протиправної поведінки чи інших осіб, які діють на їх користь, у ч. 3 ст. 233 КПК з метою реалізації правоохоронюваних інтересів установлено спеціальні правила. Неможливість забезпечити збереження доказів без їх негайного відшукання і вилучення обумовлює невідкладну необхідність вжиття передбачених КПК процесуальних заходів з метою врятування (збереження) відповідного майна, зокрема шляхом проведення обшуку до отримання ухвали слідчого судді. При цьому висока ймовірність протягом короткого часу знищення таких доказів зумовлює невідкладність вжиття заходів з метою їх збереження.

Про наявність у сторони обвинувачення обґрунтованих побоювань того, що майно може бути знищеним, може свідчити як наявність у слідчого та прокурора відповідних даних, що воно може бути знищене, з огляду на відомості, отримані оперативним шляхом, з повідомлень свідків, потерпілих, підозрюваних чи з інших належних та допустимих джерел, які вказують, що майно може бути знищено, так і специфіка розвитку подій у розслідуванні кримінального провадження, коли, наприклад, один із співучасників кримінального правопорушення був затриманий, то побоювання того, що його затримання може змусити інших співучасників знищити речові докази, стають досить реальними. Викриття кримінального правопорушення створює очевидну і реальну загрозу (високу ймовірність) швидкого знищення речових доказів третіми особами (співучасниками, родичами або друзями підозрюваного тощо), зацікавленими в унеможливленні ефективного розслідування. Водночас дотримання порядку попереднього отримання дозволу слідчого судді на проведення обшуку (який включає складання та подання до суду вмотивованого клопотання, його розподіл автоматизованою системою, прийняття до провадження слідчим суддею, проведення судового засідання та складання за його результатами ухвали) зумовлює відповідні можливості для знищення доказів особами, яким відомо про факт затримання правопорушника, у проміжок часу, витраченого на виконання передбачених у законі ординарних процедур. Зазначена обставина з високою вірогідністю може позбавити сторону обвинувачення можливості належно реалізувати передбачені ст. 93 КПК повноваження щодо збирання доказів задля виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

ОП ККС ВС виходить із того, що проникнення до житла чи іншого володіння особи є альтернативою попередньому отриманню ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук у ситуаціях, коли існують обґрунтовані побоювання, що за цей час майно буде знищено в разі дотримання ординарного порядку. Необхідність віднайти і вилучити об`єкти, які можуть бути речовими доказами, в контексті ч. 3 ст. 233 КПК є виправданою, якщо існують обґрунтовані підстави до припущення про наявність реальної загрози знищення майна.

В контексті проведення обшуку без попередньо отриманого судового дозволу Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує в низці своїх рішень, зокрема в справах Kuzminas v. russia (заява № 69810/11 від 21 грудня 2021 року, § 22), K.S. and M.S. v. Germany (заява № 33696/11 від 6 жовтня 2016 року, § 42), Tortladze v. Georgia (заява № 42371/08 від 18 березня 2021 року, § 57), що мета виявити речові докази, які можуть бути корисними для кримінального розслідування серйозного злочину послідовно визнається Судом законною, позаяк вона переслідує інтереси громадської безпеки і пов`язана із запобіганням злочинам та захистом прав інших осіб.

Вказана правова позиція узгоджується з Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 466/525/22, провадження № 51-7310кмо23)

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а також беручи до уваги те, що іншим чином неможливо було отримати інформацію, що цікавить досудове розслідування, було проведено невідкладний огляд місця події.

Згідно ч.2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування існує обгрунтована підстава вважати, що ОСОБА_6 , бажаючи уникнути свого викриття у причетності до скоєного умисного кримінального правопорушення, з великою долею ймовірності відмовиться видати вищевказані речі, а дізнавшись, про потребу дізнання у вказаній інформації та речових доказах, їх знищить, тому відсутня можливість звертатися до слідчого судді в порядку визначеному ст. 160 КПК України або отримувати до нього доступ в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 93 КПК України.

Таким чином, проведений огляд місця події являвся єдиною слідчою дією, яка у даному випадку могла в повній мірі забезпечити відшукання речового доказу - особової медичної книжки серії ААЕ №081617, яка видана на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вклеєною медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності, який містить в собі ознаки складу проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що є необхідним елементом доказування даного проступку та у подальшому буде використано для проведення ряду експертиз, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Дізнавач сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК України клопотання про обшук розглядається в суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000370, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

20.12.2024 року у період з 11 год. 45 хв. по 11 год. 55 хв. у приміщенні магазину «М`яснова», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, будинок 150-А, проведено огляд місця події, у ході якого виявлено та вилучено: особову медичну книжку серії ААЕ №081617, яка видана на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вклеєною медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України Головне слідче управління» ВУМ1005891.

Вилучену особову медичну книжку серії ААЕ №081617, яка видана на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вклеєною медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України слідче управління» ВУМ1005891 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000370 від 20.12.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України - слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 КПК України, клопотання про проведення обшуку повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

У відповідності до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Внесене дізнавачем клопотання відповідає вимогам ст. 234 КПК України, матеріалами клопотання доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, доведено необхідність проведення невідкладного обшуку, беручи до уваги те, що обшук житла чи іншого володіння особи проводиться лише за вмотивованою постановою слідчого судді, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність підстав для проведення обшуку та задоволення клопотання.

Таким чином, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 234, 369-372, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання Дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення обшуку - задовольнити.

Надати дозвіл дізнавачу сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 , на проведення невідкладного обшуку (огляду) здійсненого 20.12.2024 року у період часу з 11 год. 45 хв. по 11 год. 55 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання речей, предметів та документів, які мають значення для кримінального провадження.

Строк дії ухвали визначити до 23 січня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав зазначених у клопотанні прокурора, слідчого надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1