Справа № 953/2802/25
н/п 1-кс/953/2400/25
"02" квітня 2025 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю представника заявника - ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Рішення дізнавача обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000618 від 13.10.2023 встановлено, що відносини, які виникли між АТ «Укрсиббанк» та особою на ім`я ОСОБА_5 з приводу надання Банком останньому споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, є цивільно правовими відносинами, які регулюються нормами ЦПК України. Зазначено, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє підтвердження права власності потерпілого на викрадене майно, а також дані, що підтверджують завдану матеріальну шкоду потерпілому. Крім того, дізнавач посилається на те, що встановити свідків, очевидців кримінального правопорушення, місце збуту викраденого майна та місце знаходження викраденого майна не є можливим, з огляду на значний проміжок часу, який минув з часу вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу позбавляє орган досудового розслідування можливості проведення якісного, повного та всебічного досудового розслідування. За таких обставин дізнавач дійшов висновку, що відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 40-1 КПК України встановлено, що дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова дізнавача СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26 червня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 13.10.2023 обґрунтована тим, що встановити свідків, очевидців кримінального правопорушення, місце збуту викраденого майна та місце знаходження викраденого майна є неможливим з огляду на значний проміжок часу, який минув з часу вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу позбавляє орган досудового розслідування можливості проведення якісного, повного та всебічного досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 04 грудня 2023 року дізнавачем надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: встановити особу причетну до вчинення кримінального правопорушення та забезпечити явку до сектору дізнання, встановити усіх можливих свідків та очевидців даного кримінального правопорушення та допитати як свідків; провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що надане 04 грудня 2023 року дізнавачем доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40-1 КПК України, залишилось не виконаним, оскільки жодних рапортів чи будь-яких інших процесуальних документів, матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані. Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень.

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

У ч. 5 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя під час огляду матеріалів кримінального провадження встановив, що орган досудового розслідування не здійснив необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясував у повному обсязі усі фактичні обставини, зокрема не встановив та не допитав свідків та очевидців події, не допитав співробітників Банку та магазину «Алло», які безпосередньо вчиняли дії, спрямовані на укладення з невстановленою особою кредитного договору, не вчинив жодних дій щодо витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, що стоються недійсності паспорту особи, на ім`я якої було оформлено кредит.

Слідчий суддя зауважує, що закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, дізнавача складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Водночас, постанова про закриття кримінального провадження № 0000618 від 13.10.2023 не містить даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

Враховуючи викладене, постанову дізнавача СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26 червня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 13.10.2023 не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 91, 107, 284, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову дізнавача СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26 червня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 13.10.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26 червня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 13.10.2023.

Матеріали кримінального провадження № 0000618 від 13.10.2023 повернути до СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 07 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1