Дата документу 25.02.2025Справа № 643/1350/20
Провадження № 1-кп/554/99/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження №0001298, №0006296, №0000150 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 14.06.1996 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.82, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 09.03.2004 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 28.03.2011 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 10.10.2022 року Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.04.2023 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- 27.12.2023 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Епізод 1.

03 квітня 2019 року близько 10:00 години ОСОБА_6 , знаходячись на паркувальному майданчику поблизу будівлі ДУ «ІЗНХ ім. В.Т. Зайцева НАМН України» розташованого за адресою: м.Харків, в`їзд Балакірева, 1, побачив автомобіль марки «Kia Sportage», д.н, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , в салоні якого на лобовому склі ОСОБА_6 побачив відео-реєстратор марки «Gazer F230w». Тоді у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном. ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені оточуючими, розбив вікно правої передньої пасажирської двері вищевказаного автомобіля та проник до сховища - середини салону автомобіля. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав належний ОСОБА_7 відео-реєстратор марки «Gazer F230w», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №16112 від 29.07.2019 року, становить 3295,74 грн.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, заподіявши тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3295,74 грн.

Епізод 2.

03 травня 2019 року близько 23:00 години ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку №220 по вул. Клочківській у м. Харкові, де побачив автомобіль марки «MAZDA 323 F», д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , в салоні якого на лобовому склі ОСОБА_6 побачив відео-реєстратор марки «Xiaomi» Мi Dash Cam», модель МJХСJLY01ВY, с.н. 00026712. Тоді у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном. Діючи повторно, переслідуючи корисливу мету наживи, ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені оточуючими, розбив вікно лівої передньої (водійської) двері вищевказаного автомобіля та проник до сховища - середини салону автомобіля. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав належний ОСОБА_8 відео-реєстратор марки «Xiaomi» Мi Dash Cam», модель МJХСJLY01ВY, с.н. 00026712, в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 64Gb, марки «Sun Disk», вартість вказаного відео-реєстратора становить 1566,55 грн. та вартість карти пам`яті становить 576,65 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 15550 від 18.07.2019 року.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, заподіявши тим самим ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2143,20 грн.

Епізод 3.

23 листопада 2019 року о 17.28 годин ОСОБА_6 знаходився в торгівельно-розважальному центрі «Французький бульвар», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка рухалася попереду нього, стоячи на ескалаторі у вказаному торгівельному центрі, при цьому на правому плечі останньої висіла її жіноча сумочка, з якої виднівся її мобільний телефон. Тоді, ОСОБА_6 , діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумочки ОСОБА_9 таємно викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 5 (3/32 Gb), вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 27392 від 06.12.2019 в сумі 3040 гривень.

Однак дії ОСОБА_6 , який вважав, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, були викриті потерпілою ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, ОСОБА_6 довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілою та випадковими перехожими, якими в подальшому були викликані співробітники поліції.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , намагався спричинити потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3040 гривень.

Епізод 4.

07 січня 2020 року у нічний час, точну годину встановити не вдалось, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Світла, біля будинку 45, на подвір?ї якого побачив припаркований автомобіль Toyota Avensis, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 . За раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, за допомогою камня, який він знайшов поряд з автомобілем, розбив скло передньої пасажирської двері автомобіля, таким чином проникнувши до нього, таємно викрав з лобового скла відеореєстратор автомобільний Sho-Me Combo Smart. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, тим самим заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_10 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19 від 20.01.2020, на суму 3439 грн.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених вище. Пояснив, що здійснив крадіжки у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, оскільки були потрібні гроші на лікування матері, яка перебувала в лікарні з онкологічним захворюванням.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила суд визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК Украхїни у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.12.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання просила рахувати з моменту фактичного затримання, оскільки він на даний час відбуває покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Захисник просила врахування щире розкаяння обвинуваченого, часткове повернення викраденого майна. Просила шляхом поглинання призначити обвинуваченому міру покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.12.2023 року у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжкого і тяжких злочинів.

Разом із тим, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Також, при визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.12.2023 року яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Крім того, вказаним вироком ОСОБА_4 у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 29 вересня 2021 року.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС від 25.05.2022 у справі №487/5073/18 (провадження №51-4020км21), згідно якої строк тримання особи в слідчому ізоляторі чи в іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст. 72 КК України лише в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином відсутні підстави для повторного зарахування обвинуваченому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження.

Вирішення цивільного позову

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник, законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Враховуючи викладене, суд залишає цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без розгляду, оскільки цивільні позивачі в судове засідання жодного разу не з`явились, клопотання про розгляд позову за їх відсутності не подавали, обвинувачений ОСОБА_6 позови під час судового розгляду не визнав.

Разом з цим, суд роз`яснює цивільним позивачам, що у відповідно до вимог ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, документально підтверджені витрати в загальній сумі 1727 гривень на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід в рамках кримінальних проваджень №0001298, №0006296, №0000150 ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.12.2023 року і остаточно визначити ОСОБА_6 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 25 лютого 2025 року.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1727 гривень на залучення експертів.

Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5» - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- відеореєстратор Sho-Me Combo Smart повернути власнику ОСОБА_10 ,

- диски з відеозаписами - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1