Справа № 289/1712/22
Номер провадження 1-в/289/29/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишлі подання направленого начальником Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 до суду надійшло подання Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання Житомирський районний сектор №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області посилається на те, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 850,00 гривень штрафу. Вирок суду набрав законної сили 24 жовтня 2022 року.

26.10.2022 року засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік в Житомирському районному секторі №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, на підставі вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2022 року та розпорядження Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.10.2022 року, які надійшли для виконання. Засуджений ОСОБА_4 не з`явився на виклик до уповноваженого органу з питань пробації та не приступив до виконання призначеного йому покарання, оскільки, як вбачається з матеріалів подання та особової справи, 20.09.2022 року ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні злочину передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, який діє і по теперішній час. З 23.09.2022 року засуджений ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень не вчинив, а тому строк давності виконання ним обвинувального вироку не переривався.

На підставі викладеного Житомирський районний сектор №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області просить суд звільнити засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 80 КК України, від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2022 року.

В судове засідання представник Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області не з`явився, надали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутність, подання підтримують.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, подання розглянути на підставі наявних матеріалів.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився - перебуває під вартою. Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України суд, вважає можливим розглянути подання за відсутності засудженого, на підставі наявних у справі доказів.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд вважає наступне.

23.09.2022 року вироком Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 850,00 гривень штрафу.

24 жовтня 2022 року вирок суду набрав законної сили.

26.10.2022 року засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік в Житомирському районному секторі №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

24.11.2022 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився на виклик до уповноваженого органу з питань пробації та не приступив до виконання даного йому покарання, що підтверджується викликом Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 26 жовтня 2022 року № 33/21/1783-2022.

20.09.2022 року ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні злочину передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

З матеріалів особової справи №29/2022 відносно засудженого ОСОБА_4 вбачається, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.03.2025 року, останньому було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.05.2025 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Положення статті 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України в постанові від 24 грудня 2015 року в справі № 5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та ст. 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності та вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, відтак відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

З подання органу пробації та матеріалів особової справи №29/2022 засудженого ОСОБА_4 вбачається, що дворічний строк виконання обвинувального вироку сплив, засуджений від відбування покарання не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно абзацу 7 статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити подання органу пробації та звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2022 року.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, про звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2022 року у виді 850,00 гривень штрафу, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу №29/2022 відносно засудженого ОСОБА_4 , повернути до Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_5