Справа № 752/6469/25
Провадження № 1-кс/752/3078/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, проведеного 24.03.2025, у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій оскаржує бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, проведеного 24.03.2025, у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024.

Скарга обґрунтована тим, що 24.03.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

За результатом проведеного обшуку було виявлено та тимчасово вилучено мобільний телефон моделі Iphone марки 15 ProMax IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в захисному чохлі бірюзового кольору та грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п?ять тисяч) доларів США, у кількості 250 купюр номіналом 100 доларів США, що належить ОСОБА_4 .

Адвокат вказує, що у встановлений ч. 6 ст. 173 КПК України строк арешт на тимчасово вилучене майно накладено не було, а тому таке майно підлягає поверненню власнику.

02.04.2025 направлено до СУ ГУ НП у м. Києві та прокурора Київської міської прокуратури клопотання про повернення тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України, однак вилучене майно власнику повернуто не було, в зв`язку з чим вбачаються ознаки бездіяльності слідчого, прокурора.

На підставі зазначеного, адвокат у скарзі просить постановити за результатом розгляду цієї скарги ухвалу про зобов`язання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 або інших службових осіб уповноважених на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024 невідкладно виконати вимоги ст. 169 КПК України та повернути ОСОБА_4 належне їй тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон моделі Iphone марки 15 ProMax IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в захисному чохлі бірюзового кольору та грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п?ять тисяч) доларів США, у кількості 250 купюр номіналом 100 доларів США.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Від представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 надійшла заява про неможливість явки в судове засідання у зв`язку із зайнятістю в судових засіданнях в інших справах. Прокурор просив здійснити розгляд скарги без його участі та відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст. 306 КПК України. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на досудовому провадженні може оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000008 від 05.01.2024, щодо запровадження протиправного механізму привласнення бюджетних коштів службовими особами Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) під час закупівлі медичних виробів, медичного обладнання та лікарських засобів, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

24.03.2025, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2025 у справі 752/6469/25, провадження №1-кс/752/2509/25, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: мобільний телефон моделі Iphone 15 ProMax, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами - НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в захисному чохлі бірюзового кольору; грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п`ять) доларів США у кількості 250 купюр номіналом 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді від 07.04.2025 у справі № 752/6469/25, провадження № 1-кс/752/2826/25, клопотання прокурора про арешт майна задоволено частково. Накладено арешт на мобільний телефон моделі Iphone 15 ProMax з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 в захисному чохлі бірюзового кольору, з метою збереження речових доказів. У задоволенні клопотання в частині арешту грошових коштів в сумі 25000 доларів США з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Зазначений випадок як підстава припинення тимчасового вилучення майна і його повернення особі, в якої воно було вилучено, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 07.04.2025 у задоволенні клопотання в частині арешту грошових коштів в сумі 25000 доларів США з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання відмовлено.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями статей 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчий, прокурор не надали слідчому судді відомостей про повернення володільцю коштів в сумі 25000 доларів США щодо яких рішенням слідчого судді відмовлено у їх арешті.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ухвалою слідчого судді від 07.04.2025 відмовлено у задоволенні арешту грошових коштів в сумі 25000 доларів США, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вказаного вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню шляхом повернення цього майна.

Що стосується решти вилученого під час обшуку майна, слід зазначити таке.

Порядок і строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно визначений положеннями ст. 309, 395 КПК України.

Нормами ст. 174 КПК України передбачено право власника або володільця майна на звернення до слідчого судді, суду з клопотанням про скасування арешту майна.

В ході розгляді скарги, слідчому судді не було надано доказів скасування арешту тимчасово вилученого майна, що може бути підставою для повернення вилученого майна (п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України).

З огляду на викладене, бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024 щодо неповернення мобільного телефону моделі Iphone 15 ProMax, з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в захисному чохлі бірюзового кольору, яка оскаржується в межах розгляду даної скарги, - відсутня. Слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено наявності підстав для повернення такого майна, тому відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині.

Керуючись статтями 303, 307, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, проведеного 24.03.2025, у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024, - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та/або іншого слідчого, який включений до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2024, та/або прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_4 майно, тимчасово вилучене 24.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 25000 (двадцять п?ять тисяч) доларів США, у кількості 250 купюр номіналом 100 доларів США.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1