УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчої Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002975 від 20 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , в порядку статті 40 КПК України, за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002975 від 20 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, у якому просить накласти арешт на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), а саме: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , з забороною відчуження та розпорядження даним нерухомим майном.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Приписами частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Крім того, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно положень частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

За правилами частини 1 статті 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з пунктом 1 частиною 2 статті 39-1 КПК України, керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Крім того, згідно зі статтею 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

З аналізу наведених норм вбачається, що рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні, та в разі необхідності - групи прокурорів, що здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також рішення про призначення (визначення) дізнавача (групи дізнавачів) в конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно ухвалюватись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова повинна відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення у формі постанови, зокрема бути підписаною службовою особою, яка її ухвалила.

З огляду на відсутність у матеріалах клопотання постанови про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор, який погодив клопотання - прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 не наділений повноваженнями на погодження клопотань слідчого для звернення до слідчого судді з клопотаннями про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених КПК України, у межах кримінального провадження № 0002975 від 20 жовтня 2023 року, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Згідно частини 3 статті 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання про арешт майна прокурору на підставі частини 3 статті 172 КПК України, для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 22, 26, 309, 369, 372, 395, 3765, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002975 від 20 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1