Справа № 211/431/25
Провадження № 1-кс/211/81/25
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у відкритті провадження

17 січня 2025 року

Слідчий суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2025 року до суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити, оскільки скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню.

Так, відповідно до вимог частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого,дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зазначений перелік є вичерпним і широкому тлумаченню не підлягає.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає саме процесуального рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання ж слідчого розглянути заяву про залучення особи до кримінального провадження як потерпілої, зобов`язання слідчого виконати раніше ухвалене рішення слідчого судді, суду або залучення особи як потерпілої слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України не передбачено.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України. Слідчий суддя позбавлений можливості втручання у діяльність прокурора, слідчого та дізнавача, крім випадків, визначених КПК України.

Отже, вимоги скаржника про зобов`язання слідчим суддею слідчого розглянути її заяву та залучити її як потерпілу у кримінальному провадженні за даною скаргою, не підлягають розгляду слідчим суддею, оскільки вирішення таких питань відноситься до дискреційних повноважень слідчого під час розгляду клопотання поданого у порядку статті 220 КПК України.

КПК України не передбачає повноважень слідчого судді зобов`язати слідчого прийняти конкретне рішення за результатами розгляду клопотання заявника, оскільки вимогами ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя зазначає, що саме до повноважень слідчого, дізнавача та прокурора у кримінальному провадженні належить розгляд клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, з огляду на положення статті 220 КПК України.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскаржувана постанова слідчого у згаданій частині не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування відповідно до ч. 1 ст.303 КПК України, а тому не є предметом розгляду слідчого судді, з огляду на викладені приписи закону.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути подану скаргу по суті.

Нормами чинного кримінального процесуального закону не передбачено оскарження усіх рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора.

А тому відсутні підстави для відкриття провадження за поданою скаргою.

Керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника скаржника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1