КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1026/2025 Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України
ЄУН: 753/8568/20 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні № 0009551, внесеному до ЄРДР 31 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 6 жовтня 2023 року,яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької обл., громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Зовнішньоекономічний сервіс», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 9 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що обвинувачений разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, 26 грудня 2019 року о 17.41 год., прибули до приміщення гіпермаркету «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, просп. П. Григоренка, 40, на автомобілі «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою (далі Особа № 1) направились до гіпермаркету, а невстановлена розслідуванням особою (далі Особа № 2) залишилась в автомобілі.

Знаходячись у приміщенні торгівельного залу вказаного гіпермаркету, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_6 взяв з полиць товар, що належить ТОВ «Епіцентр К» (код ЄРДПОУ 32490244), а саме: фен DYSON HD01 Supersonic фуксія з комплектом гребінців, арт. 31045145, в кількості 1 шт., вартістю 11657,50 грн. (без ПДВ), та разом із Особою № 1 підійшов до каси, де вони оплатили товар. Після чого Особа № 1 направилась до виходу з гіпермаркету разом із чеком та оплаченим товаром.

ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати у торгівельному залі гіпермаркету «Епіцентр», взяв з полиць торгового залу ідентичний товар, що був оплачений - а саме фен DYSON, що належить ТОВ «Епіцентр К», та став утримувати його при собі. В період часу з 18.05 год. по 18.10 год. до нього направилася Особа № 2, яка передала йому товарний чек, що підтверджує купівлю фену DYSON HD01 Supersonic фуксія з комплектом гребінців, арт. 31045145, в кількості 1 шт., придбаного в той самий день ОСОБА_6 разом з Особою № 1.

Після чого, ОСОБА_6 разом з Особою № 2, утримуючи при собі вказаний товар, надали працівнику охорони чек на підтвердження сплати товару та вийшли за межі даного гіпермаркету, чим спричинили матеріального збитку ТОВ «Епіцентр К» (код ЄРДПОУ 32490244) на суму 11657, 50 грн. (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_6 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись злочинним умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, 28 грудня 2019 року о 20.22 год. прибули до приміщення гіпермаркету «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, просп. П. Григоренка, 40, на автомобілі «Tayota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_6 разом із Особою № 1 направились до гіпермаркету, а Особа № 2 залишилась у автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_6 разом з Особою № 1, знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного гіпермаркету, взяли з полиць торгового залу товар, що належить ТОВ «Епіцентр К» ЄРДПОУ 32490244, а саме: ігрову приставку PlayStation 4 Pro 1Tb Black (Fortnite), арт. 31218278, в кількості 1 шт., вартістю без ПДВ 8240,95 грн. та стайлер DYSON HS01 AIR WRAP COMPLETE, арт. 31047470, в кількості 1 шт., вартістю без ПДВ 14158, 30 грн. (загальна сума 22399, 25 грн. (без ПДВ), підійшли до каси та сплатили за товар. Після чого невстановлена Особа № 1 направилась виходу з гіпермаркету, а ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати у торгівельному залі гіпермаркету «Епіцентр», взяв з полиць торгового залу ідентичний товар, що був оплачений, а саме ігрову приставку PlayStation 4 Pro 1Tb Black (Fortnite) та стайлер DYSON, що належить ТОВ «Епіцентр К», які став утримати при собі. В період часу з 21.01 год. по 21.11 год. до нього направилася Особа № 2, яка передала йому товарний чек, що підтверджує купівлю ігрової пристави PlayStation 4 о 1Tb Black (Fortnite), арт. 31218278, в кількості 1 шт. та стайлер DYSON SOI AIRWRAP COMPLETE, арт. 31047470, в кількості 1 шт. придбаного в той самий день ОСОБА_6 разом із Особою № 1.

Після чого, ОСОБА_6 разом із Особою № 2, утримуючи при собі вказаний товар, надали працівнику охорони чек на підтвердження сплати товару, після чого вийшли за межі даного гіпермаркету, чим спричинили матеріального збитку ТОВ «Епіцентр К» (код ЄРДПОУ 52490244) на суму 22399,25 грн. 25 коп.

Цим же вироком вирішена доля речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважаючи вирок винесеним із порушенням норм матеріального і процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за відсутності достатніх доказів та неможливості їх отримання.

Перед початком апеляційного розгляду захисники в інтересах обвинуваченого подали клопотання про скасування вироку та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовані тим, що дії ОСОБА_6 обвинуваченням кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, санкція якої (на момент скоєння злочину) передбачала покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Нетяжким злочином є передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімум доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Згідно з положеннями ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироку законної сили минули такі строки:

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого п. 2 ст. 49 КК України.

Таким чином, як зазначають захисники, з урахуванням того, що момент вчинення кримінально караного діяння є 30 грудня 2019 року, станом на час розгляду справи у Київському апеляційному суді пройшло вже 5 років та один місяць, що свідчить про те, що термін притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України минув.

Потерпілі, які повідомлялись судом апеляційної інстанції у встановленому законом порядку про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотань за відсутності обставин, які свідчать про переривання або зупинення строку, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також додатково надані під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Перед апеляційним розглядом захисниками, за згодою з обвинуваченим, подані клопотання про скасування вироку, звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Положення ст. 49 КК України та ст. 285 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України у разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ст. 285 КПК України обвинуваченому роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, якому роз`яснені наслідки задоволення поданих клопотань та який висловив свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотань захисників, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 оскаржуваним вироком визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, вчинених 26 та 28 грудня 2019 року.

Санкція частини 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до положень ч.ч.3-7 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Положення ст. 49 КК України передбачають, що звільнити від кримінальної відповідальності можливо лише особу у разі вчинення нею кримінального правопорушення.

Водночас, як зазначено у ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, така умова для звільнення особи від кримінальної відповідальності, як вчинення особою кримінального правопорушення, передбачена ст. 49 КК України, обмежується лише фактом притягнення особи до кримінальної відповідальності та згодою такої особи на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав. Більш широке тлумачення зазначеної норми, зокрема, доведення факту вчинення кримінального правопорушення, вочевидь, буде становити порушення презумпції невинуватості.

Водночас, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к зауважив, що невизнання підозрюваним (обвинуваченим) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті підозри (обвинувачення), підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Відтак, при закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи судом не вирішується.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні нетяжкого злочину.

Згідно з положеннями ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачувався та оскаржуваним вироком визнаний винуватим у вчиненні 26 та 28 грудня 2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, і з дня вчинення кримінальних правопорушень до моменту апеляційного розгляду пройшло більше 5 років, а, відтак, на думку колегії суддів, є правові підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Окрім того, колегія суддів враховує, що матеріали провадження не містять даних про те, що обвинувачений ухилявся від досудового розслідування або суду, а також відсутні відомості про те, що обвинувачений протягом вказаного строку вчиняв інші кримінальні правопорушення, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості станом на 11 лютого 2025 року, тобто, відсутні відомості про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, на час апеляційного розгляду встановлено, що підставою звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні наявні умови, які є правовою підставою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений підтримав подані в його інтересах захисниками клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення у повному обсязі у загальному порядку судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України й апеляційне провадження, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України - закриттю.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 6 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0009551, внесене до ЄРДР 31 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4