Справа № 148/663/25
Провадження №1-кс/148/162/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року м.Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000079, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, з базовою середньою освітою, раніше судимого,

встановив:

Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079, відомості про яке 16.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 273-РС від 21.10.2024 матроса ОСОБА_9 (07.05.2024 року прізвище ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 07.05.2024 Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, змінено на ОСОБА_11 ) призначено на посаду механіком відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 .

Матрос ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності, й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст.ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/204 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 4024 від 29.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України матрос ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в грудні 2024 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) матрос ОСОБА_12 , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Андріївка Волноваського району Донецької області, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки придбав бойові припаси та вибухову речовину, а саме: 2 оборонних осколкових ручних гранати Ф-1, одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом в кількості 13 тканевих мішечків та двох полімерних ємностях загальною масою 1215 г, які залишив собі для використання у власних цілях, тим самим вчинив їх придбання та розпочав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, в порушення вимог п. 9-11 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою використання у власних цілях, 25.01.2025 вищевказані бойові припаси переслав до домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив їх зберігати у будинку до 16.03.2025, без передбаченого на те законом дозволу.

16.03.2025 в домогосподарстві АДРЕСА_2 , з добровільної згоди власниці домогосподарства ОСОБА_13 , працівниками поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд, під час якого в будинку та підсобному приміщенні виявлено та вилучено:

- корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із маркувальними позначеннями «irv 26/74 Т 4/52» та підривач «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ», з маркувальними позначеннями «37-71 УЗРГМ ППМ», які в конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойового припасу;

- корпус оборонної ручної гранати Ф-1, без маркувальних позначень та підривач «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2», з маркувальними позначеннями «51-89 УЗРГМ-2 11», які в конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойового припасу;

- одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох в кількості 13 тканевих мішечків та двох полімерних ємностях загальною масою 1215 г.

31.03.2025 о 18 годині ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та співрозмірність можливого покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про можливе залишення останнім свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років;

- підозрюваний ОСОБА_5 з метою зміни показів може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування;

- враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, є обґрунтовані підозри вважати, що останній може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення;

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: - особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного; - особиста порука, оскільки у ОСОБА_5 на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру, та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу; - застава, оскільки у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти для цього; - домашній арешт, враховуючи тяжкість покарання, схильність до вчинення злочинів.

Тому слідча просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважають, що тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та призначення останньому покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про можливе залишення ним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності, оскільки за дане кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років. Підозрюваний ОСОБА_5 з метою зміни показів може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування. Також він через відсутність стійких соціальних зв`язків, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вважають, що жоден інший запобіжний захід не зможе перешкодити вказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Послались на те, що ОСОБА_5 визнає провину у вчиненому, співпрацює з органом до судового розслідування, а слідчим належним чином не обгрунтовано необхідності обрання ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу та неможливості обрання йому цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний зазначив, що він має постійне місце проживання по АДРЕСА_2 , де проживає з дружиною та її двома синами. Його дружина хворіє бронхіальною астмою та він їй допомагає. Будинок за вказаною адресою він купив у ОСОБА_14 , однак офіційно договір купівлі-продажу ще не оформили. Просили в задоволенні клопотання відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який він буде відбувати за адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР від 15.03.2025 (а.п. 6), копією протоколу огляду від 16.03.2025 (а. п. 10-11), копією протоколу допиту свідка від 16.03.2025 (а. п. 14), висновком експерта від 28.03.2025 (а.п. 15-29), копією протоколу огляду від 19.03.2025 (а. п. 30-31).

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи є підстави для обрання підозрюваному саме запобіжного заходу у вигді тримання під вартою, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення також існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд мають право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, судом встановлено, що підозрюваний перебуває у зареєстрованому шлюбі (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2024 між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . 07.05.2024 Арцизьким відділом ДРАЦС у Болградському районі Одеської області Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 35. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка змінено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.п. 33).

З копії військового квитка серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем (а.п. 46-53).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2024№ 314 матрос ОСОБА_9 призначений наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 273-РС від 21.10.2024 на посаду механіком відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 01.11.2024 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків (а.п. 37).

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2025 № 71 слідує, що таким, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф з метою виконання службових (бойових) завдань у складі тактичної групи «Вугледар» та самовільно залишили військову частину 07.03.2025 слід вважати матроса ОСОБА_9 (а.п. 40).

Відповідно до довідки № встанволено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) неодноразово судимий (а.п. 41 зв.бік-42)

За амбулаторною психіатричною та наркологічної допомогою ОСОБА_5 не звертався - довідка в.о. зав.полік.від. Тульчинської ЦРЛ від 24.03.2025 (а.п. 44).

З характеристики старости Мирнопільського старостинського округу Теплицької сільської ради від 25.03.2025 №04-06/10 вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З 07.06.2019 на території с. Мирнопілля не мешкає у зв`язку з відбуттям покакрання у ДУ «Одеська виправна колонія» (№14). Після звільнення у 2024 році деякий час мешкав за місцем реєстрації, потім вступив до лав Збройних сил України (а.п. 45).

Відповідно до характеристики Тульчинської міської ради від 02.04.2025 №017 ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 , з місця проживання характеризується задовільно, скарги на нього твід сусідів та жителів села не надходило (а.п. 62).

Згідно довідки Тульчинської міської ради від 02.04.2025 №048 ОСОБА_5 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 . В склад його сім`ї входять: дружина - ОСОБА_13 , син дружини ОСОБА_15 , син дружини ОСОБА_16 (а.п. 63).

Відповідно до довідки лікаря Суворовської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП "Тульчинський центр ПМСД" Тульчинської міської ради ОСОБА_13 знаходиться на "Д" обліку у сімейного лікаря ЗПСМ та у пульмонолога ТЦЛ з приводу дз: бронхіальна астма в стадії загострення (а.п. 67).

З заяви ОСОБА_14 від 02.04.2025 вбачається, що остання продала свій будинок за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_13 та передала їй документи на будинок (а.п. 68).

Відповідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_14 (а.п. 70).

З огляду на викладене, лідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.

Натомість з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, за яким особі оголошено підозру, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, сімю, дружину, яка хворіє, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, відсутні. Натомість належним і достатнім запобіжним заходом, який дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування, суду, впливу на свідків та забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків, може бути цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, застосування домашнього арешту передбачає відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду із прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний із позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Виходячи з переліку запобіжних заходів, закріплених у ст. 176 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Такий запобіжний захід має застосовуватися у тих випадках, коли застава є занадто м`яким запобіжним заходом, а тримання під вартою - занадто суворим. Отже, за ступенем суворості такий захід межує з позбавленням волі у значенні ст. 5 КЗПЛ. Зокрема, у справі "Вітторіо і Луіджи Манчині проти Італії" ЄСПЛ зазначив, що і тримання під вартою у в`язниці, і домашній арешт були для заявників позбавленням свободи, виходячи із розуміння п.п. "с" п. 1 ст. 5 КЗПЛ.

Домашній арешт за своєю сутністю є комплексом призначених за рішенням суду заборон і обмежень, які накладаються на підозрюваного (обвинуваченого) у зв`язку з його повною чи частковою ізоляцією у певному приміщенні, спрямовані на досягнення мети цього запобіжного заходу, реалізуються й контролюються правоохоронними органами у взаємодії з органом досудового розслідування, у чиєму провадженні знаходиться справа.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання слідчого слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 177, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (служби).

Строк дії ухвали визначити до 31.05.2025.

Виконання ухвали покласти на Тульчинський РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 02.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1