Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/614/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 246 (160) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000029 від 18.01.2024, за апеляційною скаргою із змінами прокурора у кримінальному провадженні на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2024 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Добровеличківка Кіровоградської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не одруженого, утриманців не має, інвалід ІІ групи, раніше не судимий

визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Звільнено ОСОБА_6 від сплати процесуальних витрат по справі. Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України

кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим за те, що він 17.01.2024 близько 14 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) прибув до території лісонасадження, яке розташоване на 53 км. автодороги Т1214 «Новоархангельськ Миколаївка» на відстані 1 км. від смт. Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, яке перебуває у власності державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), де висаджені дерева породу «акація» та за допомогою бензопили марки «Narva», NGC 3600, здійснив незаконну вирубку дерев породи «акація» до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 11 штук: діаметром: 42 см - 1 шт., 40 см 1 шт.; 32 см 1 шт.; 26 см 1 шт..; 23 см 1 шт., 22 см 1 шт., 18 см 1 шт., 17 см 1 шт.; 15 см 1 шт., 11 см 1 шт. У подальшому ОСОБА_6 , був помічений працівниками поліції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, після чого з місця події зник. Відповідно до висновку експерта від 27.03.2024 розмір шкоди, заподіяний внаслідок незаконної порубки ОСОБА_6 , сироростучих дерев в кількості 11 штук породи «акація» становить 54271 (п`ятдесят чотири тисячі двісті сімдесят одна) гривня 24 копійки, чим спричинено істотну шкоду державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області). Внаслідок незаконної порубки, що мала місце 17.01.2024 в захисному лісонасадженні, розташованому на 53 км. автодороги Т1214 «Новоархангельськ Миколаївка» на відстані 1 км. від смт. Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, завдано шкоду для довкілля за окремими ознаками істотності.

В апеляційній скарзі із змінами прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, просить змінити вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2024 щодо ОСОБА_6 , в частині вирішення долі речових доказів та необгрунтованому звільненні обвинуваченого від сплати процесуальних витрат у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 12116,48 грн. та судової інженерно - екологічної експертизи у розмірі 5300,96 грн. Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати в дохід держави майно, яке використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме, бензопилу марки «Narva» N60 3600. У решті вирок залишити без змін.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Частиною 9 статті 100 КПК України, регламентовано, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю). Проте, місцевий суд ухвалюючи рішення в частині вирішення долі речових доказів, а саме щодо повернення бензопилки марки «Narva» N60 3600 володільцю, не застосував спеціальну конфіскацію останньої, хоча вона використана як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Щодо звільнення ОСОБА_6 , від сплати процесуальних витрат, суд обґрунтував своє рішення тим що, обвинувачений не працює та є інвалідом. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , має постійне джерело доходу у вигляді отримання пенсії по інвалідності. Частиною 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Пунктом 12 частини І статті 368 КПК України визначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. При цьому, у судовому порядку документально підтверджено процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів, зокрема для проведення судової трасологічної експертизи на суму 12116,48 грн. та судової інженерно - екологічної експертизи на суму 5300,96 грн.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів не вбачає підстав для їх перегляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо необгрутованого рішення суду в частині вирішення долі речових доказів та безпідставного віднесення процесуальних витрат на залучення експерта на рахунок держави, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пункту 5 вказаної норми гроші, цінності та інше майно, які були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно-небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції за наслідками розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що бензопилу «Narva», NGC 3600 слід повернути обвинуваченому, як законному власнику. Проте, мотивувальна частина вироку не містить обґрунтування чому суд прийшов до таких висновків .

При цьому, вирішуючи питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказані вимоги закону щодо спеціальної конфіскації.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, бензопила «Narva», NGC 3600, згідно постанови про визнання речовими доказами та визначення їх подальшого зберігання від 18.01.2024, у даному кримінальному провадженні визнана речовим доказом.

В той же час за обставин, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_6 , вчинив інкримінований йому злочин за допомогою належної йому бензопили марки«Narva», NGC 3600, тобто вказане майно відповідає ознакам, визначеним п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, та є знаряддям вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, щона підставі ст. 96-1 КК України, підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Між тим, суд, вказану бензопилу, яка була визнана речовим доказом та знаряддям злочину, не конфіскував у власність держави під час вирішення питання про долю речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України та не застосував положення закону України про кримінальну відповідальність про спеціальну конфіскацію.

Разом з цим, пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Таке рішення суду першої інстанції, в частині вирішення долі речових доказів, з огляду на обставини кримінального провадження та положення ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції, а саме в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Частиною 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Так, суд 1-ої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 124 КПК України, врахувавши майновий стан обвинуваченого, а саме те, що останній не працює та є інвалідом ІІ групи, вважав за необхідне звільнити ОСОБА_6 від процесуальних витрат, які пов`язані із залученням експертів.

Проте, колегія суддів зауважує на тому, що судом першої інстанції в повній мірі не було враховано, те що обвинувачений ОСОБА_6 є повнолітньою, працездатною особою. Будь-яких відомостей щодо звернення ОСОБА_6 до центру зайнятості з приводу працевлаштування матеріали справи також не містять, тобто будь-яких законних намагань покращити своє матеріальне становище обвинуваченим не вжито.

З моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з січня 2024 року до моменту ухвалення судом вироку, не намагався знайти будь-яку роботу та вчинив кримінальне правопорушення саме з корисливих мотивів.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами прокурора та вважає, що суд першої інстанції без урахування усіх обставин безпідставно відніс процесуальні витрати за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Отже, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни оскаржуваного вироку в частині вирішення долі речових доказів стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу із змінами прокурора задовольнити.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2024, щодо ОСОБА_6 , в частині вирішення долі речових доказів та стягнення процесуальних витрат змінити.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати в дохід держави майно, яке використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме, бензопилу марки «Narva» N60 3600.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 12116,48 грн. та судової інженерно - екологічної експертизи у розмірі 5300,96 грн.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

Судді: