Справа № 645/5581/24
Провадження № 1-кс/645/128/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0000075 від 19.02.2024 року,

в с т а н о в и в :

22.01.2025 року поштовою кореспонденцією до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 , в якій остання просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000075 від 19.02.2024 року за ч.1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своєї скарги потерпіла посилалася на те, що 19.02.2024 року СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості щодо скоєння відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за №0000075. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.02.2024 року, якою зобов`язано посадових осіб ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР, викладені в заяві ОСОБА_3 та розпочати досудове розслідування. 29.03.2024 року дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 в порядку п.2 ч. І ст.284 КПК України винесена постанова про закриття кримінального провадження. Підставою для закриття вказаного кримінального провадження, на думку дізнавача, стало те, що відсутній склад кримінального правопорушення та між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали місце цивільно-правові взаємовідносини, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.09.2024 року вищезазначена постанова була скасована. 30.11.2024 року дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 в порядку п.2 ч. І ст.284 КПК України винесена постанова про закриття кримінального провадження. Підставою для закриття вказаного кримінального провадження, на думку дізнавача, стало те, що відсутній склад кримінального правопорушення та між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали місце цивільно-правові взаємовідносини, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства. З даною постановою потерпіла категорично не згодна, та вважає її передчасною, безпідставною, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, та яка підлягає скасуванню. Обґрунтовуючи незгоду з даною постановою, потерпіла зазначає, що в ході розслідування кримінального провадження дізнавач обмежився лише її допитом, допитом потенційного підозрюваного, а також одночасним допитом потерпілої та свідка ОСОБА_5 . При цьому, потерпіла зазначає, що дізнавач не встановив та не допитав свідків події, не вчинив жодних слідчих дій направлених на збирання доказів, не перевірив іншими слідчими діями покази ОСОБА_5 , що, на думку потерпілої, унеможливлює встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Винесена дізнавачем постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оскільки останній не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного дізнання, не провів необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. На підставі вищезазначеного до суду було подано дану скаргу.

24.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання, яким остання просила суд розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності потерпілої ОСОБА_3 , скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Дізнавач СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду для дослідження матеріали кримінального провадження №0000075 від 19.02.2024 року.

Неявка слідчого, прокурора не перешкоджає, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дізнавачем СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 19.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 30.11.2024 року майором поліції ОСОБА_4 від 30.11.2024 року кримінальне провадження №0000075 від 19.02.2024 року закрито у зв`язку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. В обґрунтування постанови зазначено, що в даному випадку мало місце укладання договору з надання юридичних послуг в усній формі між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5 з іншого. Відповідно існуючої домовленості одна сторона зобов`язана надати іншій стороні за грошові кошти юридичні послуги.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, та вважає її необґрунтованою.

Так, в ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження №0000075 винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

В частині 1 ст. 92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 69 рішення по справі «Григор`єв проти України» заява № 51671/07 від 15.05.2012 року, «…Суд наголошує на тому, що коли особа висуває небезпідставну скаргу, то вимагається проведення ефективного офіційного розслідування, спроможного забезпечити встановлення та покарання винних осіб ... Мінімальні стандарти ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, також включають вимоги того, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім, а також бути предметом контролю з боку громадськості, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю…».

Відповідно до п. 99 рішення по справі «Савицький проти України» заява № 38773/05 від 26.10.2012 року, ЄСПЛ вказав, що «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є одним із засобів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків тощо. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають можливість встановлення у ході розслідування причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості, які також передбачаються у цьому контексті (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 26 січня 2006 року у справі «Міхеєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 etseq., та рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), Reports 1998-VIII, nn. 102 etseq.)…».

При проведенні досудового розслідування справи були допущені суттєві порушення які призвели до неповноти з`ясування обставин справи, що призвело до помилкових висновків та закриття кримінального провадження.

Неповнота проведення досудового розслідування полягає в тому, що органом досудового розслідування зроблений висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так, фактично у справі дізнавачем було проведено три допити, а саме: допитано потерпілу ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , а також проведено одночасний їх допит. При цьому дізнавач не вчинив жодних слідчий дій направлених на збирання доказів, не перевірив іншими слідчими діями покази потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , що унеможливлює встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Крім того, дізнавач не встановив та не допитав свідків події, а наявний в матеріалах справи рапорт про відсутність свідків не свідчить про належне виконання доручення.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000075 від 19.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не є достатньо обґрунтованою, дізнавачем не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України.

Підсумовуючи наведене слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена дізнавачем без урахування усіх обставин справи, передчасно, під час досудового розслідування не проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане вважає необхідним скаргу задовольнити.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40-1, 220, 303, 307, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0000075 від 19.02.2024 року задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000075 від 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000075 повернути до СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя . ОСОБА_1