Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/196/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_7 , та був у користуванні ОСОБА_9 , та велосипед «AZIMUT» котрий на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , з забороною користування та розпорядження цими транспортним засобом. Накладено арешт на уламки пластмаси, нижнє кріплення правої передньої фари, частина правого дзеркала заднього виду та правий ботинок, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP4019674.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_7 , та був у користуванні ОСОБА_9 , та велосипед «AZIMUT» котрий на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , з забороною користування та розпорядження цими транспортним засобом. Накладено арешт на уламки пластмаси, нижнє кріплення правої передньої фари, частина правого дзеркала заднього виду та правий ботинок, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP4019674.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя в ухвалі послався на те, що можливо клопотання задовольнити та накласти арешт на автомобіль та велосипед, з забороною користування та розпорядження цими транспортним засобом, на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, та накласти арешт на уламки пластмаси, на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_8 просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна в частині накладення арешту на автомобіль і постановити нову ухвалу, якою просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль. Свої доводи обґрунтовувала тим, що в судовому засіданні ОСОБА_7 участі не приймала. Зі змістом ухвали адвокат ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_7 була ознайомлена лише 31.03.2025. отримавши її копію на офіційну електронну пошту. Вказала, що слідчий суддя належним чином не мотивував зроблений висновок і не врахував те, що орган досудового розслідування в розумінні вимог ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Також, слідчим у клопотанні не наведено та не обгрунтовано, що за обставин даного кримінального провадження арешт автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI є єдиним можливим засобом дослідження і збереження цього матеріального об`єкта, не конкретизовано для яких саме потреб досудового розслідування щодо нього слід застосувати ініційований захід забезпечення кримінального провадження, а подальше перебування майна поза межами володіння особи за наведених вище підстав призведе тільки до порушення прав його власника. Отже, слідчим та прокурором не доведено необхідність арешту майна - автомобіля з ініційованої підстави (з метою збереження речового доказу), що відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна. В судовому засіданні апелянт усно уточнила свої вимоги та просила дозволити користування власнику арештованим автомобілем.

Заслухавши доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , та власника майна ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню та апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_11 ухвалу слідчого судді від 14.02.2025 року отримала 31.03.2025 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної ухвали слідчого судді пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 13.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено, що 12.02.2025 року близько 18 години 30 хвилин, за межами населеного пункту, на 796км.+831м. автомобільної дороги «Стрий-Тернопіль-Умань-Кропивницький», водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, здійснював рух від с. Веселе в напрямку м. Олександрія, на території Олександрійського району, Кіровоградської області, допустив наїзд на пішохода (велосипедиста) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий здійснював рух в попутному напрямку. В результаті пригоди гр. ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Центральної міської лікарні м. Олександрія.

Слідчим відділенням Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області 13.02.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України.

12.02.2025 року в період з 19 години 30 хвилин до 21 години 45 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: 796км.+831м. автомобільної дороги «Стрий-Тернопіль-Умань-Кропивницький» на території Олександрійського району, Кіровоградської області, де було виявлено та вилучено автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 і велосипед «AZIMUT» з механічними пошкодженнями характерними для ДТП та уламки пластмаси, нижнє кріплення правої передньої фари, частина правого дзеркала заднього виду та правий ботинок, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP4019674.

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_7 , яким керував ОСОБА_9 . Велосипед «AZIMUT» на праві приватної власності належить ОСОБА_10 та вони перебувають знаряддям вчинення кримінального правопорушення та є важливим речовим доказом. З метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 і велосипеда «AZIMUT» та уламків пластмаси, нижнього кріплення правої передньої фари, частина правого дзеркала заднього виду та правого ботинку, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP4019674, для забезпечення проведення відповідних судово-автотехнічних експертиз, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду вказані транспортні засоби та речі визнано речовими доказами.

У результаті ДТП автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження у вигляді: пошкодження кріплення передньої правої фари, капоту, переднього правого крила, правого дзеркала заднього виду.

У результаті ДТП велосипед «AZIMUT» отримав механічні пошкодження задньої частини.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані вважати, що вказаний транспортний засіб, на який накладено арешт має важливе доказове значення у кримінальному провадженні, з метою проведення судових експертиз.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Дослідивши обґрунтування клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та правильно врахував, що накладення арешту необхідно для проведення судових експертиз.

Проте, на переконання колегії суддів слідчий суддя дійшов до передчасного висновку про накладення арешту на автомобіль з забороною користування транспортним засобом, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання з моменту накладення арешту на транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 пройшов значний проміжок часу для проведення експертиз, а тому накладення арешту на транспортний засіб без заборони користування буде доцільним та не перешкоджатиме подальшому проведенню досудового розслідування в тому числі проведення судових експертиз.

За таких підстав, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції розглянув в цій частині справу, поверхово та не в повній мірі врахував, що накладення арешту на транспортний засіб без заборони користування буде доцільним та не перешкоджатиме подальшому проведенню досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 376, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_7 , та був у користуванні ОСОБА_9 , та велосипед «AZIMUT» котрий на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , з забороною користування та розпорядження цими транспортним засобом. Накладено арешт на уламки пластмаси, нижнє кріплення правої передньої фари, частина правого дзеркала заднього виду та правий ботинок, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP4019674 скасувати в частині заборони користування автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_7 .

Дозволити користування автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_7 .

Повернути автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , володільцю майна ОСОБА_7 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)