справа № 179/1144/24
провадження № 1-кп/179/22/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальні провадження №0000134 від 27.05.2024, №0000209 від 18.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила закрити провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 27.05.2024, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в цій частині, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, кожен окремо надали заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обвинувальних актів ОСОБА_4 , серед іншого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 08.05.2024).

Водночас, 27 травня 2024 року, близько 20 год. 20 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 знаходився у гостях у свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із останнім вживали алкогольні напої та спілкувались.

Після спільного відпочинку, виходячи з приміщення будинку, ОСОБА_4 помітив перед входом велосипед чоловічого типу марки «Україна», що належить ОСОБА_6 , та чоловічу сумку чорного кольору, що висіла на кермі велосипеду. Взявши до рук та відкривши зазначену сумку, ОСОБА_4 побачив, що у ній знаходиться паспортгромадянина України НОМЕР_1 , виданий 04.07.2017 Центром 1235 на ім`я ОСОБА_6 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а також на незаконне заволодіння паспортом, а саме - зазначеного велосипеду та паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, сів на вказаний велосипед з чоловічою чорною сумкою на кермі, в якій знаходився паспорт громадянина України, ID № НОМЕР_2 , виданий 04.07.2017 Центром 1235 на ім`я ОСОБА_6 , та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1375 грн. 00 коп.

За викладених вище обставин дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що у 2024 році становило 302 грн. 80 коп., збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році складає 3028 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 року по справі № 0306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Аналогічного змісту позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 16.02.2021року по справі №345/3522/18. Колегія суддів ККС Верховного Суду погодилася з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності закриття кримінального провадження, оскільки висновок про відсутність у діях складу злочину, з огляду на ретроспективність юридичних наслідків декриміналізації, відповідає засаді законності. Водночас зазначено, що такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 27.05.2024) надійшло до суду 07.06.2024, однак на момент розгляду об`єднаних кримінальних проваджень судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_4 за епізодом від 27.05.2024 становить 1378 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення (у 2024 році 3028 грн.).

Положення п. 41 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 41 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.41 ч.1 ст. 284 КПК України.

При цьому, суд враховує приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 27.05.2024 підлягає закриттю на підставі п.41 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 200 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №1986 від 29.05.2024) слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК за епізодом від 27 травня 2024 року - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 200 (двісті) грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №1986 від 29.05.2024 - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- велосипед чоловічого типу, чорного кольору «Україна», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити потерпілому за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1