Справа №: 630/461/25 Провадження № 1-кс/630/317/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000048 від 04.04.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, фізичної-особи підприємця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України до 4 років позбавлення волі із застосування ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

який підозрюється за ч.3 ст.369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на посадових осіб РТЦК та СП, щодо зміни в базі даних «Оберіг» та «Резерв+» статусу військово облікових даних громадян України мобілізаційного віку чоловічої статі, зняття їх з розшуку, а також впливу на посадових осіб військово-лікарської комісії, щодо видачі документів, які в подальшому будуть підставою для виключення осіб з військового обліку.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, в ході особистого спілкування із ОСОБА_7 , дізнавшись у останнього про те, що він має порушення правил військового обліку, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що останній перебуває у розшуку, через що його ( ОСОБА_7 ) можуть в будь-який час затримати співробітники поліції або РТЦК та СП та примусово доставити до відповідного відділу РТЦК та СП для проведення мобілізації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що самостійно йти до РТЦК та СП з метою оновлення особистих даних та зняття із розшуку не потрібно через те, що ОСОБА_7 одразу можуть мобілізувати до лав ЗСУ, та при цьому повідомив що це необхідно зробити через нього ( ОСОБА_5 ) та його знайомих у РТЦК та СП, які за грошові кошти оновлять дані та знімуть із розшуку. Разом із цим ОСОБА_5 повідомив, що він надасть ОСОБА_7 документи про зарахування до військового підрозділу та відповідне посвідчення, що наддасть змогу ОСОБА_7 вільно пересуватись по території України та уникати мобілізаційних заходів.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створив для ОСОБА_7 штучні умови, за яких останній був вимушений надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду задля оновлення військово облікових даних та зняття з розшуку, а також видачу документів для вільного пересування територією України та уникнення мобілізаційних заходів, створивши впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень посадовими особами РТЦК та СП.

11.04.2025, приблизно о 16:00, більш точного часу на теперішній час не встановлено, перебуваючи поблизу продуктового магазину, що розташований по вул. Рай-Оленівська, 1-а, в с. Рай-Оленівка Харківського району Харківської області, в ході особистої зустрічі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повідомив ОСОБА_7 , що для безпечного пересування по території м. Харкова та області його, тобто ОСОБА_7 , необхідно зняти із розшуку в РТЦК та СП та надати посвідчення про те, що ОСОБА_7 зарахований на службу до військового батальйону, задля чого ОСОБА_7 повинен передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 , 14.04.2025 приблизно об 11:00, більш точного часу на теперішній час не встановлено, перебуваючи поблизу продуктового магазину, що розташований по АДРЕСА_3 , в ході особистої зустрічі повторно повідомив ОСОБА_7 , що зняття останнього із розшуку та видачу посвідчення про те, що він зарахований на службу до військового батальйону, що надасть ОСОБА_7 змогу безперешкодно пересуватись по території України, буде коштувати 5000 доларів. Одразу після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою особистого збагачення та отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, повідомив останньому, що може здійснити вплив на посадових ІНФОРМАЦІЯ_3 та військово-лікарської комісії щодо виключення ОСОБА_7 з військового обліку, одразу після зняття його із розшуку та за результатами проходження фіктивного обстеження у ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко». За це ОСОБА_7 повинен додатково надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 8000 доларів США, а всього ОСОБА_7 повинен передати ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 13 000 доларів США.

14.04.2025 приблизно о 21:20 ОСОБА_5 в ході особистого спілкування із ОСОБА_7 у месенджері «Whatsapp» зменшив суму неправомірної вигоди та повідомив, що за видачу вищезазначених документів та зняття із розшуку із подальшим виключенням із військового обліку ОСОБА_7 повинен передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США.

17.04.2025 приблизно об 11:50, більш точного часу на теперішній час не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись в автомобілі «Toyota Camry», державні номерні знаки НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаний із вимаганням неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав від останнього неправомірну вигоду в сумі 11 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 17.04.2025 становить 453 367 гривень, після чого повідомив ОСОБА_7 , що його буде поставлено на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 та знято із розшуку, що буде відображено у застосунку «Резерв+», після чого ОСОБА_7 буде госпіталізовано до ДУ "Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко", що буде обумовлено загостренням його вигаданої хвороби. За результатами проходження фіктивного лікування, яке фактично відбуватися не буде, ОСОБА_7 отримає медичні документи, які будуть направлені до військово-лікарської комісії, яка в подальшому визнає непридатність ОСОБА_7 до військової служби, після чого уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_3 виключать ОСОБА_7 з військового обліку.

17.04.2025 о 11:50 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня, 17.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що стосовно ОСОБА_5 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 , може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності, враховуючи, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна, у тому числі він може перетнути державний кордон України, через встановлені пункти пропуску, або поза їх межами, а так само через тимчасово не підконтрольну територію. Крім того ОСОБА_5 , усвідомлює неможливість звільненні від відбування покарань осіб, які підозрюються (обвинувачуються) у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень (інкримінований підозрюваному склад злочину є корупційним), оскільки відповідно до ст.75 КК України звільнення від відбуття покарання з випробуванням за корупційне кримінальне правопорушення не застосовується.

Існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Існує ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні враховуючи те, що ОСОБА_5 , обізнаний про особу ОСОБА_7 , в тому числі про адресу його мешкання та контактні номери телефонів. Окрім цього, не встановлення на теперішній час всіх осіб, які причетні до схеми із зняття з військового обліку за неправомірну вигоду, вказує на реальний ризик неправомірного впливу на них з боку підозрюваного з метою вироблення спільної стратегії перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків для зміни їх показів, з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

Існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 зазначав, що має знайомих у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та посилався на наявність зазначених у клопотанні ризиків. Зазначив, що порушень норм КПК України при проведенні НСРД немає.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Вважав підозру необґрунтованою, а ризики не доведеними. Зазначив, що на даний час ОСОБА_5 не має можливості нікуди виїжджати, оскільки триває військовий стан, по країні діють блок-пости, а виїзд за кордон закрито. Прокурор не зазначає, яким чином ОСОБА_5 може впливати на свідків. Матеріали НСРД належним чином не розсекречені, отже протокол огляду, копіювання та вручення грошей є недопустимим доказом, а тому, оскільки ОСОБА_7 сам подзвонив ОСОБА_5 , має місце провокація злочину. ОСОБА_5 не може нічого спотворити, оскільки усі зараз докази у слідчого. Застава, про яку зазначено у клопотанні у розмірі 2000000 грн не є співмірною, а тому слід застосувати заставу у розмірі 80000 грн.

Підозрюваний зазначив, що мешкає у цивільному шлюбі з жінкою за адресою: АДРЕСА_2 . Також у нього мати-пенсіонер, якій він надає допомогу. Він не порушує умов нагляду зі сторони пробації. Він зареєстрований у якості ФОП та за 8-9 місяців 2024 року отримав приблизно 400000 грн. Тому просив зменшити розмірі застав, оскільки застава у 2000000 є непосильною.

Вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована наданими до суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме:

-заявою ОСОБА_7 де він просить вжити заходів до ОСОБА_5 , який вимагає в нього неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб РТЦК та СП щодо оновлення його військово облікових даних та усунення порушення правил військового обліку;

-матеріалами отриманими за результатом виконання доручення прокурора у яких фактично встановлена протиправна діяльність ОСОБА_5 ;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду, копіювання, вручення та помітки заздалегідь ідентифікованих засобів, які імітують грошові купюри грошових купюр на загальну суму 11 000 доларів США;

-протоколом обшуку транспортного засобу Toyota Camry, номерні знаки: НОМЕР_1 за результатом якого у салоні автомобіля виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані засоби, які імітують грошові купюри грошові купюри на загальну суму 11 000 доларів США, а також копії документів громадян України мобілізаційного віку;

-протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально протиправних дій, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_5 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 .

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не одруждений, раніше судимий, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного злочину в період іспитового строку, а також, що судом не отримано відомостей, що він за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Cлідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Ризик, передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 може вчинити дії для приховування, знищення чи спотворення доказів у справі, у тому числі й таких, які перебувають у інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення даного злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не виключається, оскільки ОСОБА_5 , з метою ухилення від можливого покарання за тяжкий злочин, може впливати на свідка ОСОБА_7 (як безпосередньо, так і через інших осіб) з метою зміни його показань на власну користь, оскільки підозра на даний час ґрунтується на показах цього свідка. Також, не можна виключати незаконний вплив на інших осіб, які можуть бути причетні до вказаного злочину.

Не можна виключати існування ризику, передбаченого, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він може інформувати про хід досудового розслідування інших фігурантів у кримінальному провадженні з метою уникнення ними кримінальної відповідальності, які можуть бути причасні до вчинення злочинів щодо уникнення особами мобілізації, що може негативно вплинути на обороноздатність держави під час повномасштабної війни російської федерації проти України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нового корисливого корупційного злочину під час перебування на іспитовому строку, а тому може вчиняти інші тотожні кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність відносно інших осіб.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд приймає до уваги те що сторона обвинувачення та сторона захисту не надали жодних відомостей стосовно майнового стану ОСОБА_5 . При цьому, слідчий суддя визначаючи розмір застави, має враховувати серед іншого не тільки майновий і сімейний стан підозрюваного, але й обставини кримінального правопорушення, а тому,

Пункт 2 частини 5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абзац другий частини 5 ст.182 КПК України встановлює, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Прокурором доведено, що в даному випадку, з врахуванням обставин інкримінованого кримінального правопорушення, заслуговує на увагу посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 міг бути причетним до аналогічних злочинів, а тому є можливим застосування положень абзацу 2 частини 5 ст.182 КПК України та визначення застави у підвищеному розмірі. Суд враховує, що підозра стосується корисливого корупційного злочину, а тому визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя вважає, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, те що він є фізичною особою-підприємцем, не одружений, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454200,00 грн., що відповідає сумі неправомірної вигоди про яку йдеться у кримінальному провадженні еквівалент 11000 доларів США 453367,20 грн. Суд вважає, що застава у такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, є необхідним покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установі «Харківській слідчий ізолятор»строком на 60 днів, а саме до 15 червня 2025 р. включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 17 квітня 2025 року з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали до 15 червня 2025 року включно.

Визначити суму застави у розмірі ста п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454200(чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 15 червня 2025 року включно:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з місця перебування без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.04.2025р.

Слідчий суддя ОСОБА_1