____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 1-кс/947/1025/25
УХВАЛА

про відмову у відводі слідчого судді

14.01.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка заявила відвід захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у місті Одеса у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 - про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002384 від 22.11.2024 року, у справі № 947/37911/24,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 перебуває справа № 947/37911/24 за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002384 від 22.11.2024 року.

14.01.2025 року захисником ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу слідчим суддею по розгляду відводу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого відводу адвокат ОСОБА_4 зазначив, що в клопотанні слідчого про продовження дії запобіжного заходу зазначено, що досудове розслідування здійснюється слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві. ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 9. Другий слідчий відділ ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві не є юридичною особою взагалі, в зв`язку з чим не має місця реєстрації та юридичної адреси, а використовує приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20 (Приморський район м. Одеси).

Заявник зазначив, що Київський районний суд м. Одеси не є судом встановленим законом на розгляд вищевказаного клопотання. Вищевказане клопотання повинно подаватися до Приморського районного суду м. Одеси за місцем знаходження органу досудового розслідування та за місцем здійснення досудового розслідування за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20. До територіальності Київського районного суду м. Одеси не входить розгляд зазначеного клопотання. Слідчим суддею ОСОБА_7 прийнято до провадження дане клопотання та призначено його розгляд, що у сторони захисту викликає сумнів в неупередженості слідчого судді при розгляді клопотання.

Заявник - адвокат ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву про відвід підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні у задоволенні заяви про відвід просив відмовити у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя ОСОБА_7 пояснень не надала, розпорядившись наданим правом на власний розсуд.

Розгляд заяви про відвід проводиться з урахуванням пояснень присутніх учасників засідання за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду заяви про відвід слідчий суддя ОСОБА_1 доходить висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, слідчим суддею наголошується, що про упередженість судді (суду) може свідчити доведена доказами об`єктивна сукупність фактичних обставин, які б були пов`язані із діями судді (суду), внаслідок яких простежувалися б систематичність у штучному створенні перешкод в реалізації стороною своїх прав.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Виходячи з цього цілком очевидно, що ефективність інституту відводу пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Матеріали заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_7 таких доказів не містять.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Як зазначено у п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

В ході судового засідання було звернуто увагу заявника на те, що відповідно до листа голови Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду від 10.09.2021 № 675/0/158-21, направленого з урахуванням листа в.о. Директора ДБР, Територіальне управління ДБР, розташоване в м. Миколаєві, змінило розташування органів досудового розслідування, які поширюють свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області. Зокрема Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві розташовується у м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 9, та знаходиться під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси.

Разом з тим, частиною 2 статті 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Проте заявником не надано доказів звернення як до слідчого судді так і до суду апеляційної інстанції в межах юрисдикції суду з клопотанням про направлення кримінального провадження до іншого суду. Усне зазначення, що відвід слідчому судді заявляється після обговорення відповідного питання заявника с суддями Одеського апеляційного суду не може бути покладено в основу відводу.

Слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_7 , а відтак заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 - про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002384 від 22.11.2024 року, у справі № 947/37911/24, залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1