Дата документу 11.01.2025
Справа № 334/248/25
Провадження № 1-кс/334/83/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2025 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків строком на 60 днів; заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 не залишати без дозволу слідчого, прокурора, суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово та своєчасно повідомляти про зміну постійного місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2025 поліцейський офіцер громади відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно графіку чергування, затвердженого т.в.о. начальника відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, заступив на чергування у складі автомобільного патруля з позивним «ПОГ-6» спільно зі співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем 1 відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10.01.2025, приблизно о 06 годині 40 хвилин, поблизу зупинки громадського транспорту ДК «ЗАлК», яка розташована по проспекту Металургів у місті Запоріжжя, виявлено особу чоловічої статті, пізніше встановленого як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі ч. 2 ст. 32, Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_7 висунуто вимогу ОСОБА_6 надати документи, які підтверджують особу, на що останній категорично відмовився у грубій формі, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 20, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З метою встановлення анкетних даних особи, на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_7 оголосив ОСОБА_9 про адміністративне затримання та провів до службового автомобіля. ОСОБА_6 у відповідь на дії працівника поліції почав кричати та вирішив спричинити тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, а також усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення, під час виконання ним своїх службових обов`язків, з метою уникнути законного затримання та покинути місце події, знаходячись у салоні службового автомобіля «Renault», моделі «Duster», службовий д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, наніс ОСОБА_7 не менше одного удару нижньою частиною взутої правої ноги у передню ділянку обличчя (носа), чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою та садна зовнішнього носу.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 10.01.2025, яким зафіксована обстановка вчиненого злочину та вилучені сліди його вчинення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-вкладним листом до історії хвороби на ім`я ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду речі, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери потерпілого.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлена наявність ризиків, передбачених 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного, тобто фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та його моральні принципи. Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 2 ст. 345 КК України, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний, відносячи себе до члена організації, яка не визнає чинних органів центральної та місцевої влади, а також правоохоронних органів та судів, мотивуючи це їх неконституційністю, з метою створення перешкод досудовому слідству буде переховуватись від правоохоронних органів, тому фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, тому існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що, хоч підозрюваний в силу ст. 89 КК України раніше і не судимий, разом із тим, він вже притягався до кримінальної відповідальності за те, що 21.08.2024 спричинив легкі тілесні ушкодження працівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки за що був засуджений 01.10.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя до штрафу, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_6 , на шлях виправлення не став, ураховуючи його відношення до відповідної організації та оцінюючи його поведінку під час виконання особами своїх службових обов`язків та повноважень, що свідчить про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_6 має зареєстроване та фактичне місце проживання слідчий вважає доцільним застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий просив суд задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор клопотання підтримав, пояснив що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Наявні ризики, зазначені слідчим, обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є найбільш доцільним.

Захисник проти клопотання не заперечував, вважає, що ризик не підтвердженні. ОСОБА_6 не членом вказаної організації, визнає законодавство України. Він офіційно працевлаштований, має відстрочку від призову на військову службу, мешкає разом з матір`ю та бабусею. ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, але через відсутність газу у будинку, наразі тимчасово мешкає у тітки за адресою: АДРЕСА_2 . Захисник вважає, що запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є достатнім, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 пояснив, що усвідомлює тяжкість вчиненого, вину визнає, зобов`язується виконувати усі зобов`язання та прибувати до слідчого за першим викликом.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2025 поліцейський офіцер громади відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно графіку чергування, затвердженого т.в.о. начальника відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, заступив на чергування у складі автомобільного патруля з позивним «ПОГ-6» спільно зі співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем 1 відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10.01.2025, приблизно о 06 годині 40 хвилин, поблизу зупинки громадського транспорту ДК «ЗАлК», яка розташована по проспекту Металургів у місті Запоріжжя, виявлено особу чоловічої статті, пізніше встановленого як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі ч. 2 ст. 32, Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_7 висунуто вимогу ОСОБА_6 надати документи, які підтверджують особу, на що останній категорично відмовився у грубій формі, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 20, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З метою встановлення анкетних даних особи, на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_7 оголосив ОСОБА_9 про адміністративне затримання та провів до службового автомобіля. ОСОБА_6 у відповідь на дії працівника поліції почав кричати та вирішив спричинити тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, а також усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення, під час виконання ним своїх службових обов`язків, з метою уникнути законного затримання та покинути місце події, знаходячись у салоні службового автомобіля «Renault», моделі «Duster», службовий д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, наніс ОСОБА_7 не менше одного удару нижньою частиною взутої правої ноги у передню ділянку обличчя (носа), чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою та садна зовнішнього носу.

-Вказані обставини підтверджуються зібраними досудовим розслідуванням доказами: протоколом огляду місця події від 10.01.2025, яким зафіксована обстановка вчиненого злочину та вилучені сліди його вчинення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; вкладним листом до історії хвороби на ім`я ОСОБА_7 ; протоколом огляду речі, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери потерпілого.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків,передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , згідно з ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5років.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може почати переховуватися, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Вказані обставини, на думку слідчого судді свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час, ОСОБА_6 працює машиністом крану ПрАТ «Дніпроцпецсталь», має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 15.11.2025 року, має зареєстроване місце проживання, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_3 у своєї тітки ОСОБА_11 .

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту є достатнім запобіжним заходом, який може запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин строком на два місяці, тобто з 11.01.2025 по 11.03.2025, за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України: не залишати без дозволу слідчого, прокурора, суду місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., своєчасно та повідомляти про зміну постійного місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу суду направити для виконання органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали 13 січня 2025 р. о 14 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1