ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
№ провадження 1-кп/646/1653/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року місто Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду міста Харкова матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002967 від 25.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0002967 від 25.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки при його направленні дотримані вимоги щодо підсудності, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 01.11.2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

На теперішній час застава не внесена і обвинувачений утримується під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення та ризики, передбачені пунктами 1), 3), 4) та 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, є військовослужбовцем і вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із проходженням військової служби, усвідомлює тяжкість та реальність покарання, уважає, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. З метою запобігання вказаним ризикам, прокурор просить продовжити до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, також звернула увагу, що мали місце питання, пов`язані із здоров`ям підозрюваного.

Також захисником було подано клопотання у формі заяви про надання дозволу на платні послуги із забезпечення поліпшених умов тримання в умовах СІЗО.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали справи та клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України , крім наявності ризиків, суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану. Існування ризиків, визначених пунктом 1), частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, на думку суду, доведені стороною обвинувачення.

Відповідно до положень частини восьмої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5) частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05: 30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Зазначена норма, ураховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку суду, не дозволяє застосувати до підозрюваного інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, отже клопотання сторони обвинувачення має бути задоволене.

ОСОБА_4 є громадянином України, не має місця проживання у місті Харкові та Харківській області, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ЗСУ у військовому званні «солдат».

Проаналізувавши всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з урахуванням тяжкості обвинувачення та особистої ситуації ОСОБА_4 , який не має настільки міцних та стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та місцем несення військової служби, які були б гарантією від ризику втечі з огляду на тяжкість обвинувачення та можливі правові наслідки його кримінального переслідування державою.

З огляду на обставини інкримінованого обвинувачення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його винуватості, цей ризик є дуже високим.

Що стосується інших ризиків, то вони стороною обвинувачення не доведені.

Так, обставини, на які прокурор посилається в обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 3), 4) та 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (тобто, ризиків незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується), носять суто гіпотетичний характер.

При цьому суд наголошує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а є видом заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, не можна підміняти поняття «обґрунтована підозра» у вчиненні інкримінованого злочину та «доведеність вини» у його вчиненні. Це суперечить принципу презумпції невинуватості та призводить до порушення права особи на захист.

Суд, оцінюючи факти на предмет наявності обґрунтованої підозри, не може робити передчасний висновок про винуватість особи.

Проте, наявність обґрунтованої підозри та дуже високого ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду є підставами для продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінивши усі вищезаначені обставини, суд уважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення цілей кримінального провадження та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Стосовно заявленого клопотання захисника про надання дозволу на платні послуги із забезпечення поліпшених умов тримання в умовах СІЗО суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої розділу VІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України,затверджених НаказомМіністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5 у чинній редакції засудженим, залишеним у СІЗО для роботи з господарського обслуговування; особам, засудженим до обмеження волі, які на підставі статті 57 Кримінально-виконавчого кодексу України підлягають направленню до місця відбування покарання; особам, засудженим до позбавлення волі, довічного позбавлення волі, вироки щодо яких набрали законної сили і які на підставі статті87 КВК підлягають відправленню до установ виконання покарань; засудженим, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені в СІЗО або переведені до СІЗО з виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, за винятком осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з іншим кримінальним провадженням, у тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, надається право на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку без обмеження їх кількості під контролем персоналу СІЗО, а також користуватися мережею Інтернет.

З контексту інших норм положення стосовно надання дозволу особі, яка тримається у слідчому ізоляторі, дозволу на поліпшені умови тримання вбачається, що вирішення цього питання до повноважень суду не відноситься, а є підставою для звернення саме до адміністрації слідчого ізолятора.

Тому обвинувачений має право звернутися із даною заявою до адміністрації Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Ураховуючи наведене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про надання дозволу на платні послуги із забезпечення поліпшених умов тримання в умовах СІЗО.

Інших клопотань під час підготовчого засідання не надходило.

Клопотань про розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні не надходило.

За змістом статей 314 та 315 Кримінального процесуального кодексу України, підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Отже, під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1)-4) частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, тому суд доходить висновку про можливість призначення кримінальної справи до судового розгляду у відкритому режимі за участі прокурора, обвинуваченого та захисника.

Ураховуючи наведене вище, керуючись статтями 177, 183, 314, 315 та 331 Кримінального процесуального кодексу України, _

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002967 від 25.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова на 10 січня 2025 року о 14 годині 30 хвилин.

В судове засідання здійснити виклик учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строкі запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 24 лютого 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про надання дозволу на платні послуги із забезпечення поліпшених умов тримання в умовах СІЗО відмовити.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1