Справа №295/4885/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироку суду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у відповідність до вимог чинного законодавства, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання просив вирішити відповідно до вимог чинного законодавства.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий:

- 06.04.2021 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку 2 роки.

Згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив п`ять епізодів крадіжки: 1) у середині березеня 2016 року на суму 2870 грн; 2) у квітні 2016 року на суму 6200 грн; 3) 04.06.2016 на суму 670 грн; 4) 24.10.2016 на суму 9200 грн; 5) 24.10.2016 на суму 11700 грн.

Встановлено, що декриміналізації підлягає один епізод крадіжки електричної коси, вчинений 04.06.2016 на суму 670 грн, за вчинення якої засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент скоєння правопорушення не перевищувала розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Водночас інші епізоди крадіжок не підлягають декриміналізації та за їх вчинення засуджений не підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищувала розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому вони є кримінально караними діяннями.

- 24.05.2024 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Відповідно до даного вироку ОСОБА_3 вчинив три епізоди крадіжки: 1) 16.11.2022 на суму 5800 грн; 2) 16.11.2022 на суму 1439,20 грн; 3) у період із 16.11.2022 по 22.11.2022 (поєднані одним злочинним умислом) на суму 2200 грн.

Із зазначеного вище вбачається, що підлягають декриміналізації 2-ій і 3-ій епізоди крадіжок майна та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки суми викраденого майна на момент скоєння правопорушення не перевищувала розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Натомість епізод крадіжки телефону 16.11.2022 на суму 5800 грн не підлягає декриміналізації та за його вчинення особа не підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищувала розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому є кримінально караним діянням.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, проте, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний у ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинене засудженим діяння щодо таємного викрадення чужого майна на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не є кримінально - караними. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію такого діяння засудженого, враховуючи наступне.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2016 у розмірі 1 378 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн.

За вказаних обставин, оскільки за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.04.2021 ОСОБА_3 04.06.2016 вчинив крадіжку майна на суму 670 грн та за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.05.2024 два епізоди крадіжок майна, в тому числі продовжуваний злочин, розмір яких менший ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (станом на день їх скоєння), такі дії засудженого, кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально-караними на даний час, а тому останній підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З урахуванням наведеного вище, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Привести вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.04.2021 та Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.05.2024 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.04.2021 ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України (за епізодом від 04.06.2016 на суму 670 грн.), у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.05.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України (за епізодами 16.11.2022 на суму 1439,20 грн та крадіжки, вчиненої у період із 16.11.2022 по 22.11.2022 на суму 2200 грн), у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

В решті вирок суду залишити без змін.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.05.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати відповідно до вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя