1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1432/25 1-кс/335/1044/2025
28 березня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке вмотивоване наступним.
Крім того, посадовими особами та працівниками ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», ТОВ «ТЕХПРОД» на території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 10, в результаті здійснення діяльності з виготовлення фальсифікованих ПММ, внаслідок порушення спеціальних правил, здійснюється забруднення повітря, забруднення та псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Органом досудового розслідування встановлено, що обов`язки щодо здійснення закупівель в ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» здійснює ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання може зберігати документи первинного бухгалтерського та податкового обліків, фінансово-господарської діяльності ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» та ТОВ «ТЕХПРОД», зокрема щодо придбання сировини, виготовлення та реалізації фальсифікованих ПММ.
На теперішній час наявні достатні підстави вважати, що мобільні телефони, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_6 , використовувались останнім для зв`язку з іншими учасниками злочинів, для пересилання фотознімків та документів щодо діяльності ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» та ТОВ «ТЕХПРОД», зокрема щодо участі у електронних закупівлях, аукціонах, ведення перемовин з клієнтами та постачальниками. В телефонах можуть бути встановлені месенджери та додатки для створення та перегляду документів, поштові скриньки, які містять електронні документи, СМС-повідомлення, листи та іншу інформацію щодо придбання, виготовлення та реалізації пального та його компонентів, яка має значення для встановлення усіх важливих обставин вчинення даних кримінальних правопорушень, а також інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.
Зазначені речі є речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використанні як докази.
Враховуючи, що посадові особи ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», ТОВ «ВАРГА» вчиняють дії, направлені на пошкодження та/або знищення речових доказів у кримінальному провадженні та намагаються таким чином вплинути на хід досудового розслідування, з метою збереження зазначених речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, перетворення, слідчий просить накласти на них арешт.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання в частині накладення арешту на вилучені мобільні телефони та ноутбук. Щодо корпусу від печатки від печатки «TRODAT micro print 9342», в корпусі чорно-помаранчевого кольору, яка на губці має відбиток печатки приватного підприємства "ЮГ" (ЄДРПОУ -31540241), слідчий повідомила, що його причетність до кримінальних правопорушень не підтвердилася.
Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Представник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не є працівником юридичних осіб, перелічених у клопотанні. Вилучені ноутбук та мобільні телефони не містять відомостей, що можуть бути використанні як докази у кримінальному провадженні. У разі задоволення клопотання слідчого просив накласти арешт лише на один з телефонів чого на його переконання буде достатньо для досягнення дієвості провадження. Також представник зазначив, що зі слів його клієнта останньому належить лише телефон Nokia 5.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2025 надано дозвіл на обшук квартири АДРЕСА_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, за допомогою яких могли створюватись, пересилатись та на яких зберігаються документи щодо придбання пального, інших нафтопродуктів та компонентів, щодо виготовлення продукції та її реалізації; мобільних телефонів із встановленими месенджерами, додатками для створення та перегляду документів та поштовими скриньками, які можуть містити електронні документи, СМС-повідомлення, листи та іншу інформацію щодо придбання, виготовлення та реалізації пального; цифрових та інших електронних носіїв інформації, які можуть містити вказану інформацію та документи; документи та чорнові записи, що складались в ході здійснення фінансово-господарських операцій із закупівлі, переробки транспортування та реалізації нафтопродуктів, зокрема на адресу державних та комунальних підприємств, установ та організацій; грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом.
В ході обшуку, проведеного слідчим 19.03.2025, вилучені речі, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
З огляду на приписи Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що незастосування арешту до вищезазначеного майна може призвести до його приховування, відчуження, псування, знищення, перетворення.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Разом з тим, слідчим не доведено, що вилучений слідчим в ході обшуку корпус від печатки «TRODAT micro print 9342», в корпусі чорно-помаранчевого кольору, яка на губці має відбиток печатки приватного підприємства "ЮГ" (ЄДРПОУ -31540241), відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме, що зазначений корпус від печатки був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або був об`єктом кримінально протиправних дій.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на мано, вилучене 19.03.2025 під час проведення квартири АДРЕСА_2 , а саме на:
-мобільний телефон «Nokia G22», в корпусі графітового кольору IMEI НОМЕР_1 , з сім- карткою НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон «Nokia 5», в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , з сім- карткою НОМЕР_4 ;
-мобільний телефон «Huawey LUA-U22», в корпусі золотого кольору, IMEI НОМЕР_5 , з сім- карткою НОМЕР_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст складено 02 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1