Провадження 1-кп/991/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисників, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

її захисника, адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

його захисників, адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14

його захисника, адвоката ОСОБА_15

обвинуваченого ОСОБА_16

його захисника, адвоката ОСОБА_17

захисника обвинуваченого ОСОБА_18 ,

адвоката ОСОБА_19

обвинуваченої ОСОБА_20

її захисника, адвоката ОСОБА_21 ,

представника потерпілого

ПАТ «Український інноваційний банк» ОСОБА_22

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Києві в залі суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , про відвід головуючого судді від участі в розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 08.08.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Козятині Хмільницького р-ну Вінницької обл., проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Жовнино Чорнобаївського р-ну Черкаської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Іллічівську Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_20 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Слобідка Новоушицького р-ну Хмельницької обл., проживає за адресою: АДРЕСА_8 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

ВСТАНОВИВ:

I.Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 11.11.2024 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

1.3. У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2025, захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_12 , заявила відвід головуючому судді ОСОБА_1 з тих підстав, що її чоловік ? слідчий суддя ОСОБА_23 надавав дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019 інформації, отриманої під час проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0000018 від 10.01.2019.

ІІ. Позиції сторін судового провадження

2.1. Прокурор щодо заяви про відвід головуючого судді заперечував.

2.2. Обвинувачені та їх захисники заявлений відвід підтримали.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. З огляду на вказану норму закону заяви про самовідвід суддів розглядає той же склад суду, що здійснює розгляд кримінального провадження, у якому подано заяву.

Разом з цим, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2017 «Про незалежність судової влади» зазначено, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006) орієнтують на те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

В той же час, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Також у пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (заява N 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Разом з цим, оскільки у заяві про відвід судді ОСОБА_1 наведені обставини для її відводу у зв`язку з наявністю реального конфлікту інтересів з тих підстав, що її чоловіком виносились процесуальні рішення у межах кримінального провадження, яке надійшло їй для розгляду, то у такому випадку суд повинен їх перевірити.

Факт того, що суддя ОСОБА_23 та суддя ОСОБА_1 є подружжям не заперечується.

Згідно із п. ґ) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), судді є суб`єктами, на яких поширюються вимоги Закону, в тому числі щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Частина 1 ст. 1 цього Закону визначає поняття потенційного та реального конфлікту інтересів. Так, потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. У той час як реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В силу вимог ч. 1 ст. 28 Закону, судді зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів - Національне агентство чи інший визначений законом орган; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У разі виникнення у судді (крім випадків, коли конфлікт інтересів врегульовується в порядку, визначеному процесуальним законом), реального чи потенційного конфлікту інтересів він зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту виникнення такого конфлікту інтересів у письмовій формі повідомити про це Раду суддів України (ч. 7 ст. 127 Закону).

Отож, закон виділяє врегулювання конфлікту інтересів процесуальним способом.

Національне агентство з питань запобігання корупції у п. 6.4 Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» зазначило, що вирішення конфлікту інтересів у процесуальний спосіб визначається, зокрема, Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зазначеним нормативно-правовим актом передбачено такий процесуальний інструмент врегулювання конфлікту інтересів як відвід або самовідвід. У разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульовано у процесуальний спосіб, суддя врегульовує його самостійно без повідомлення Ради суддів України.

Під час підготовчого судового засідання суддею ОСОБА_1 не розкривалась інформація про можливий конфлікт інтересів та не заявлявся самовідвід.

Як на підставу для відводу головуючого судді у цій справі захисник ОСОБА_12 вказувала на надання слідчим суддею ОСОБА_23 , з яким у головуючого судді існує родинний зв`язок, дозволу на використання у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019 інформації, отриманої під час проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0000018 від 10.01.2019, що на її думку може викликати сумніви в об`єктивності головуючого судді ОСОБА_1 .

Однак доводи захисника не знаходять свого підтвердження, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту ухвали від 16.02.2022 (справа № 991/1049/22, провадження 1-кс/991/1060/22), постановленої слідчим суддею ОСОБА_23 , ним надавався дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019 інформації, отриманої під час проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0000018 від 10.01.2019, яка зафіксована у протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.05.2019 № 19/2952 та на оптичних дисках № 04/15554т від 05.04.2019, № 04/15557т від 05.04.2019, № 04/15558 від 05.04.2019, № 04/15790т від 23.04.2019, № 04/15793т від 23.04.2019, № 04/15794т від 23.04.2019, з яких знято гриф таємності (розсекречено).

За встановлених судом обставин, суддя ОСОБА_23 під час здійснення судового контролю у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019, в межах якого ним було винесено ухвалу про дозвіл на використання інформації, не міг апріорі надавати оцінку обставинам, які стосуються подій та обставин вчинення кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_14 та, які викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019, оскільки оцінка ним надавалася лише можливості використання цієї інформації у кримінальному провадженні №0000018 від 10.01.2019.

Короткий текст ухвали слідчого судді ОСОБА_23 від 16.02.2022 (справа № 991/1049/22, провадження 1-кс/991/1060/22) не дає змоги в повному обсязі проаналізувати обставини, на підставі яких ним було надано відповідний дозвіл, попри це колегія суддів вважає, що суддя ОСОБА_23 не міг надавати оцінку будь-якій діяльності ОСОБА_14 , оскільки ухвала не є тим процесуальним документом на підставі якої здобуваються докази, а лише дозволяє їх використання в іншому кримінальному провадженні.

Натомість, як підтверджується змістом Реєстру матеріалів досудового розслідування, на підставі наданих слідчим суддею ОСОБА_23 дозволів жодних доказів, які підлягають оцінці у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019, не здобувалось.

Оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід судді, аналізуючи їх за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в заяві, не свідчать про наявність з боку судді ОСОБА_1 упередженості, а також будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності стосовно розгляду вказаної справи, у тому числі, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Будь-яких об`єктивних даних та обставин, які б свідчили про особисту зацікавленість судді при розгляді цього кримінального провадження чи викликали обґрунтовані сумніви щодо її неупередженості, колегією суддів не встановлено, а тому такі доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , що свідчать про упередженість судді ОСОБА_1 через існування наявного конфлікту інтересів, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу судді ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019, а тому заява про відвід судді ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 ? відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3