Справа № 592/1355/25
Провадження № 1-в/592/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_2 про роз`яснення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 ,

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_2 про роз`яснення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 .

Розглянувши клопотання в порядку підготовки справи до судового розгляду, суддя дійшов до висновку, що воно підлягає поверненню, виходячи з наступного.

В своєму клопотанні начальник установи виконання покарань просить роз`яснити порядок застосування покарання за наявності кількох вироків, в порядку ст. ст. 537-539 КПК.

Згідно ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 7 та статті 26 Кримінального процесуального кодексу України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Так, при зверненні до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням ДУ «СВК №116» не зазначено на який саме пункт частини першої статті 537 КПК України посилається суб`єкт владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990 р., питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у випадках коли: щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду, внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком.

Як убачається з роз`яснень, які викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Разом з тим кримінальним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питань, пов`язаних із визначенням судом покарання за наявності кількох вироків.

До матеріалів клопотання додано не завірену належним чином копію вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 16.10.2024. Також додано не завірену належним чином копію вироку Київського районного суду м. Полтави від 21.03.2019 без зазначення осіб, тобто суд позбавлений можливості встановити відносно кого було винесено вирок.

Також, як вбачається з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 16.10.2024, ОСОБА_3 був засуджений: 1) 25.02.2019року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 місяців арешту; 2) 06.05.2019року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 місяців арешту; 3) 24.06.2020року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту, 23.10.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання; 4) 21.01.2021року Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, 21.04.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання.

До матеріалів клопотання не додано завірену належним чином копію зазначених вироків, а також не додано документів щодо відбуття покарання ОСОБА_3 по зазначеним вирокам судів, що також позбавляє суд можливості повно та всебічно розглянути клопотання.

З матеріалів до клопотання відсутні докази того, що засуджений ОСОБА_3 , наразі відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія №116», а також доказів винесення відносно нього декількох вироків, у суду відсутні процесуальні підстави для розгляду подання по суті.

Вказані висновки ґрунтується також на неможливості судом дослідити матеріали особової справи засудженого та прийняти рішення на підставі повно встановлених обставин справи.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

Клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_2 про порядок застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1