ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000669 від 03 жовтня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Єреван, Республіка Вірменія, громадянина України, маючого вищу освіту, інспектора 1 роти 1 взводу, 2 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у спеціальному званні лейтенант поліції (на момент вчинення кримінального правопорушення), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року наказом № 583 о/с начальника департаменту патрульної поліції України по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області по батальйону №2 рота №1 взвод №1 лейтенанта поліції ОСОБА_4 (жетон 0006880) призначено інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_4 у своїй діяльності керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативними актами.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із приписами статті 62 Закону, поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Таким чином, ОСОБА_4 , виходячи із обсягу наявних прав і обов`язків, постійно здійснював функції представника влади, тобто згідно з положенням ч.3 ст.18, п.1 примітки до ст.364 КК України, ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Однак, ОСОБА_4 , будучи інспектором батальйону №2 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 02 жовтня 2022 року вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, згідно з графіком несення служби на жовтень 2022 особовим складом підрозділів УПП в Дніпропетровській області ДПП, на період денного чергування 02.10.2022 задіяний до несення служби особовий складу батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП, до складу якого входив лейтенант патрульної поліції ОСОБА_4 .

Через достатній досвід роботи в правоохоронному органі ОСОБА_4 , достовірно відомо, що відповідно до приписів Конституції України: людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19); кожен має право на повагу до його гідності (ч.1 ст.28).

У відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» здійснюючі владні повноваження поліції, визначені розділом IV Закону, працівники поліції зобов`язані: під час виконання своїх завдань забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України, тощо; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, тощо (ст.18 Закону).

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовані вимоги до поліцейського заходу. Зокрема, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом; поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

В свою чергу, ст.42 Закону України «Про національну поліцію» передбачено: поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї.

Однак, лейтенант поліції ОСОБА_4 , відверто нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади поліцейської служби в Україні, перебуваючи на займаній посаді, вдався до вчинення умисного злочину, суспільно небезпечні наслідки яких призвели до порушення гарантованих Конституцією України прав і свобод громадян.

Так, 02 жовтня 2022 року о 16 годині 23 хвилині на лінію 102 поступило повідомлення від громадянина ОСОБА_5 про порушення громадського порядку громадянином ОСОБА_6 , яке мало за адресою: АДРЕСА_2 .

Реагування на зазначене повідомлення здійснено нарядом патрульної поліції «Легіон-0111» в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на службовому автомобілі «Тоуоtа Prius», які прибули о 16 годині 32 хвилин 10 секунд на місце пригоди.

Прибувши на місце пригоди працівники поліції піднялися на другий поверх будинку АДРЕСА_2 , та підійшли до помешкання АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , 02 жовтня 2022 року приблизно о 16 годині 34 хвилини 34 секунд, діючи умисно, розуміючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень співробітника поліції, з великою силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак в область тулубу ОСОБА_6 , від якого останній впав на підлогу в коридорі помешкання АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не здійснює будь-якого супротиву, а його власні дії є незаконними та такими, що явно виходять за межи наданих прав та повноважень, а також спричиняють шкоду охоронюваним Законом правам громадян на особисту недоторканість, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_6 , який знаходився на підлозі в положенні лежачі за праву ногу та витягнув його з помешкання АДРЕСА_5 .

В коридорі загального користування, 02.10.2022, о 16 годині 34 хвилині 36 секунді, продовжуючи вчинювати незаконні дії, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень співробітника поліції, ОСОБА_4 , з великою силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень наніс не менше чотирьох ударів правою рукою, стиснутою в кулак в область тулубу ОСОБА_6 та один удар правою ногою, взутою у формене взуття в область тулубу ОСОБА_6 , який знаходився в положенні лежачі на підлозі, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, а саме: садна в надключичній області ліворуч; п`яти синців з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі на задній поверхні лівого плечового суглобу, на передній поверхні лівого плеча в середній третині, в поперековій області праворуч та в проекції тіла грудини; синця на задній поверхні грудної клітини ліворуч по задньо-пахвовій лінії з переходом в пахвову западину в проекції третього міжребір`я; садна на грудній клітині ліворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції шостого міжребір`я; двох синців на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.365 КК України визнав. Суду пояснив, що 02.10.2022 він у складі екіпажу патрульної поліції прибув за викликом до будинку №101, розташований по вулиці Верещагіна у м.Дніпрі. Потерпілий ОСОБА_6 почав його ображати, внаслідок чого він не стримався та застосував до потерпілого фізичну силу. У скоєному щиро кається та просить його суворо не карати.

Вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 та відеофіксацією до нього від 03.10.2022;

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 та відеофіксацією до нього від 11.10.2022;

Протоколом огляду соціальної мережі від 03.10.2022 з двома відеозаписами, які були записані після огляду на оптичний диск;

Посадовою інструкцією інспектора батальйону №2 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №51/0;

Відомістю про ознайомлення інспекторів батальйону №2 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції з посадовою інструкцією, де міститься підпис ОСОБА_4 ;

Витягом з наказу №583 о/с від 19.06.2018 про призначення ОСОБА_4 інспектором батальйону №2 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції;

Висновком за результатами поведеного службового розслідування від 17.10.2022 відносно ОСОБА_4 ;

Протоколом обушку за адресою: м.Дніпро, вул.Верещагіна, 101/204 від 02.11.2022, де було виявлено і вилучено відеореєтратор з блоком живлення до нього;

Протоколом обушку за адресою: м.Дніпро, пр.Металургів, 22/1 від 02.11.2022, за місцем проживання ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікація його дій за ч.2 ст.365 КК України є правильною, оскільки він вчинив дії, які виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень що супроводжувалися насильством за відсутності ознак катування.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.365 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах у межах санкції ч.2 ст.365 КК України, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на дискреційні повноваження, суд вправі звільнити особу від відбування призначеного покарання з випробуванням за наявності для цього підстав.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення розкаявся, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ним покарання у виді позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого ним злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Таким чином суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.365 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відеореєстратор Dahua S/N: 3К07471PAZABA46 та блок живлення до нього повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1