Провадження № 1-кс/712/6555/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001460 від 17.12.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001460 від 17.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом нанесення 17.12.2024 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У рамках цього кримінального провадження 17.12.2024 проведено огляд місця події на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено металевий ніж з полімерним руків`ям коричневого кольору з написом «Хортиця».

Також 17.12.2024 проведено огляд кабінету в КНП «Черкаська міська лікарня ШМД», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210, в ході якого виявлено та вилучено рушник з слідами рідини бурого кольору.

Окрім цього, 17.12.2024 проведено огляд домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 3 скляні чарки, скляну пляшку об`ємом 0,5 л., виріз з килима зі слідами рідини бурого кольору, виріз з простинні з слідами рідини бурого кольору, футболку зі слідами рідини бурого кольору.

18.12.2024 року в порядку ст. 298-2 КПК України затримано ОСОБА_5 , в якої вилучено кофту білого кольору зі слідами рідини бурого кольору та пару кросівок 36 розміру.

У клопотанні прокурор зазначає, що зазначені вилучені речі 18.12.2024 визнано дізнавачем речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні. Іншими способами, без вилучення зазначених речей, підтвердити або спростувати факт правопорушення неможливо.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, арешту майна для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах шляхом проведення судових експертиз.

Позиції сторін кримінального провадження

У судове засідання прокурор не з`явився, в прохальній частині клопотання зазначив про проведення судового розгляду без його участі.

Власник майна, стосовно якого розглядається клопотання про арешт майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора та володільця майна на підставі наданих матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно з якими, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для його задоволення, оскільки вищезазначені вилучені в ході оглядів місць події та під час затримання підозрюваної речові докази мають значення для забезпечення кримінального провадження, а також існує можливість їх використання як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001460 від 17.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на: металевий ніж з полімерним руків`ям коричневого кольору з написом «Хортиця»; рушник зі слідами рідини бурого кольору; три скляні чарки; скляну пляшку об`ємом 0,5 л; виріз з килима зі слідами рідини бурого кольору; виріз із простинні зі слідами рідини бурого кольору; футболку з слідами рідини бурого кольору; кофту білого кольору з слідами рідини бурого кольору; пару кросівок 36 розміру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1