Справа № 143/550/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище Вінницької області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000048, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України; обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України; обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000326, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України; обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2021, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; обвинуальний акт у кримінальному провадженні № 0000398, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, обвинуальний акт у кримінальному провадженні № 0000064, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

встановив:

На розгляді Погребищенського районного суду Вінницької області знаходяться матеріали зазначеного об`єднаного кримінального провадження.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обвинувачуються, серед іншого, в тому, що 17.10.2021 року, близько 18:00 год., прийшли до домоволодіння ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване в АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань, а також всупереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду чи інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_10 , який є власником домоволодіння, чи дозволу інших уповноважених осіб, усвідомлюючи, що порушують недоторканість житла особи, і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом відчинення ОСОБА_4 металевого засуву, який слугував замикаючим пристроєм вхідних дверей, разом із ОСОБА_7 проникли в середину гаражного приміщення, у якому на той час нікого не було, тим самим порушили конституційне право на недоторканість іншого володіння особи - ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_7 також обвинувачується в тому, що 20.11.2021 року, близько 10 год., прийшов до домоволодіння ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань, а також всупереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду чи інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_11 , яка є власником домоволодіння чи дозволу інших уповноважених осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи, і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу підійшов до житлового будинку та шляхом виймання вікна проник в середину будинку, у якому на той час нікого не було, чим порушив конституційне право на недоторканість житла особи ОСОБА_11 .

У подальшому, не припиняючи свої злочинні дії 20.11.2021 року, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_2 , підійшовши до господарської споруди, за допомогою рук відчинив замкнені на врізний замок вхідні двері та проник всередину, чим порушив конституційне право на недоторканість іншого володіння особи ОСОБА_11 .

Разом із цим, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються, серед іншого, в тому, що 20.03.2021 року, близько 23 години, прийшли до домоволодіння ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване в АДРЕСА_3 , та проникли на подвір`я останнього через паркан.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань, а також всупереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду чи інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_12 , який є власником домоволодіння чи дозволу інших уповноважених осіб, усвідомлюючи, що порушують недоторканість житла особи, і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом витягування ОСОБА_6 руками скляної шибки із вікна житлового будинку, через яке разом із ОСОБА_4 проникли в середину житлового будинку, у якому на той час нікого не було, чим порушили конституційне право на недоторканість житла особи ОСОБА_12 .

Дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за цими епізодами кримінальної протиправної діяльності кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення за цими епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, та закрити кримінальні провадження в частині пред`явлення їм обумовлених обвинувачень.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надали згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності за вчинення за цими епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, та закриття кримінальних проваджень в частині пред`явлення їм згаданих обвинувачень.

Суд, розглянувши означене клопотання та заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, - караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, в силу приписів ч. 2 ст. 12 цього Кодексу відноситься до категорії кримінальних проступків, за який передбачено покарання, серед іншого, у виді обмеження волі.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б підтверджували, що обвинувачені ухилялися від слідства або суду, чи вчинили інше кримінальне правопорушення, унаслідок якого було б перервано обумовлені строки давності, і після такого переривання ці строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не спливли.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження у суді спливли строки давності притягнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за цими епізодами кримінальної протиправної діяльності до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.162 КК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.

За правилами ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

В п.5 ч.9 ст.100 КПК України унормовано, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Ураховуючи ту обставину, що речові докази у окреслених кримінальних провадженнях не підлягають спеціальній конфіскації, суд на підставі п.5 ч.9 ст.100, ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на них ухвалами слідчих суддів, та повернення їх законним володільцям.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Відтак, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід віднести на рахунок держави Україна.

Цивільні позови в рамках вказаних кримінальних проваджень не заявлялися.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 174, 284, 285, 286, 288, 369, 372, ч. 2 ст. 376, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

ухвалив :

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 17.10.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 17.10.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000326, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.10.2021 року, в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.10.2021 року у справі №136/1933/21 на бензопилу марки «COODLUCK» моделі «GL 4500», власником якої є ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г. Майдану, 75, місто Липовець, Вінницький район, Вінницька область.

Речовий доказ, а саме бензопилу марки «COODLUCK» моделі «GL 4500», яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г.Майдану, 75, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, повернути власнику ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_1 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 44 коп. віднести на рахунок держави Україна.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 20.11.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000064, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.03.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 25.03.2022 року у справі №136/374/22 на одноколісний господарський візок марки «Detex» типу D-1 PN сірого кольору з рамою зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_11 , жителька АДРЕСА_4 , який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г. Майдану, 75, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область.

Речовий доказ, а саме одноколісний господарський візок марки «Detex» типу D-1 PN сірого кольору з рамою зеленого кольору, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г.Майдану, 75, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, повернути власнику ОСОБА_11 , жительці АДРЕСА_4 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 08 коп. віднести на рахунок держави Україна.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 20.03.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 20.03.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000100, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.04.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.04.2021 року у справі №136/532/21 на мобільний телефон марки «Nokia 105» в корпусі синього кольору, імеі - НОМЕР_1 , із зарядним пристроєм чорного кольору марки «Microsoft», мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, імеі - НОМЕР_2 , із зарядним пристроєм чорного кольору марки «Nokia», електрична плитка марки «Хортиця» 800 Вт-220 В,1983 року випуску зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_5 , які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г. Майдану, 75, місто Липовець, Вінницький район, Вінницька область.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Nokia 105» в корпусі синього кольору, імеі - НОМЕР_1 , із зарядним пристроєм чорного кольору марки «Microsoft», мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, імеі - НОМЕР_2 , із зарядним пристроєм чорного кольору марки «Nokia», електрична плитка марки «Хортиця» зеленого кольору, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Г.Майдану, 75, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, повернути власнику ОСОБА_12 , жителю АДРЕСА_5 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 10 коп. віднести на рахунок держави Україна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу протягом семи днів із дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 11 год. 00 хв. 04.02.2025 року.

Суддя