печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрами: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також за фактами скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Лінчин Березнівського району Рівненської області, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною обвинувачення дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковано за:

- ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України як пособництво у викраденні людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, яке спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України як пособництво у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті, викраденої людини, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування 24.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

11.09.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 19.10.2024.

Заступником Генерального прокурора 08.10.2024 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дев?яти місяців, а саме до 19.04.2025, яке у подальшому задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Заступником Генерального прокурора 20.03.2025 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дванадцяти місяців, а саме до 19.07.2025, яке 27.03.2025 задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

30.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 10.02.2025, постановленою у провадженні № 11-сс/824/1285/2025, вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу від 30.12.2024 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - без задоволення.

24.02.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено до 19.04.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Однак досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не може бути закінчено у межах строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , тобто до 19.04.2025, у зв`язку з винятковою складністю кримінального провадження, яка полягає в тому, що в кримінальному провадженні необхідно виконати значний обсяг додаткових слідчих (розшукових) і процесуальних дій, спрямованих на забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінальних правопорушень із забезпеченням подальшого притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності.

Проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій має вирішальне значення для досудового розслідування, а докази, здобуті за результатами їх проведення, будуть використані стороною обвинувачення під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, для закінчення досудового розслідування необхідно:

- завершити проведення оглядів мобільних телефонів, носіїв інформації, документів, вилучених під час досудового розслідування, з урахуванням чого визначитись та призначити судові експертизи, у тому числі фототехнічні, портретні (по відео-, та фотозображеннях) та експертизи відео-, звукозапису;

- отримати висновок судово-медичної цитологічної експертизи, 7 висновків судових-медичних імунологічних експертиз, 2 висновки судових молекулярно-генетичних експертиз (призначені до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи), висновок експертизи відео-, звукозапису, висновок комплексної судової експертизи волосся та судово-молекулярно-генетичної експертизи та висновок судово-молекулярно-генетичної експертизи, дві почеркознавчі експертизи (призначено до ДНДЕКЦ МВС України), висновок судової психологічної експертизи (призначено до Хмельницького НДЕКЦ МВС України), висновок судової психолого-фізіологічної експертизи із застосуванням поліграфа (призначено до КНДІСЕ);

- з урахуванням отриманих висновків судових-медичних імунологічних, цитологічних, молекулярно-генетичних експертиз прийняти рішення щодо призначення судових молекулярно-генетичних експертиз, у тому числі порівняльних;

- провести детальний огляд та аналіз даних операторів мобільного зв`язку про з`єднання абонентських номерів і терміналів підозрюваних, потерпілої та інших осіб;

- встановити і допитати як свідків осіб, яким відомо про обставини готування до вчинення злочинів та викрадення ОСОБА_10 , про місце зберігання речей і предметів, що матимуть значення для досудового розслідування, у тому числі дисків, дверної карти від автомобіля «Volvo V50» тощо;

- вжити додаткових заходів щодо встановлення інших співучасників викрадення та замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 ;

- додатково допитати як підозрюваного ОСОБА_8 , після чого, з урахуванням показань підозрюваних, спланувати та провести необхідні слідчі (процесуальні дії), зокрема, проведення слідчих експериментів, допитів, одночасних допитів та/або додаткових допитів свідків та потерпілої, проведення оглядів чи обшуків, призначення та вилучення речей, предметів і документів, які мають значення для досудового розслідування тощо;

- розсекретити матеріали стосовно проведення негласних слідчих (розшукових) дій, після чого вирішити питання про призначення необхідних судових фоноскопічних експертиз;

- з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень повідомити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів;

- вжити заходів щодо виявлення та вилучення автомобіля «JEEP WRANGLER», дизельного генератора «WattStream WS65-PS-O», міні-екскаватора гусеничного «JCB 8030ZTS», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- після виявлення та вилучення автомобіля «JEEP WRANGLER», дизельного генератора «WattStream WS65-PS-O», міні-екскаватора гусеничного «JCB 8030ZTS», призначити відповідні судові товарознавчі експертизи задля визначення вартості відповідного транспортного засобу, обладнання на момент вчинення кримінальних правопорушень, встановити і допитати як свідків осіб, які вказане майно зберігали або користувались ним;

- з урахуванням встановлених обставин незаконного заволодіння автомобілем «JEEP WRANGLER», дизельним генератором «WattStream WS65-PS-O», міні-екскаватором гусеничним «JCB 8030ZTS», вирішити питання щодо повідомлення особам про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень;

- провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність;

- виконати вимоги ст. ст. 290, 291, 293 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту та потерпілій для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільним позовом потерпілої ОСОБА_10 .

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій має суттєве значення для вирішення остаточної кваліфікації дій підозрюваних, встановлення міри вини кожного із них, забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження.

Водночас не проведення цих слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій може негативно позначитися на повноті досудового розслідування.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, є виняткова складність кримінального провадження, яка полягає в тому, що під час здійснення досудового розслідування вилучено значну кількість речей, предметів, документів, об`єктів, фотозображень, відеозаписів, аудіозаписів, які потребують огляду, дослідження та призначення експертиз, у ході досудового слідства на даний час не встановлено інших співучасників злочинів, у зв`язку з чим необхідно допитати значну кількість осіб як свідків, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Для проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно строк не менше двох місяців, оскільки, необхідний значний проміжок часу для призначення та проведення судових експертиз, у тому числі додаткових і порівняльних, розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

У зв`язку з вищевикладеним необхідно продовжити підозрюваному строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки зазначений строк необхідний для проведення судових експертиз, проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, зазначали, що вказана підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, а доводи скоєння інкримінованого злочину взагалі відсутні, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не були доведені, разом з цим у ОСОБА_5 має на утримані двох малолітніх синів з інвалідністю, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрами: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також за фактами скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування 24.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

30.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 10.02.2025, постановленою у провадженні № 11-сс/824/1285/2025, вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу від 30.12.2024 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - без задоволення.

24.02.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено до 19.04.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 18.12.2023 року, відповідно до якого проведено огляд зупинки громадського транспорту, яка розташована на автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп» в с. Антопіль Рівненського району, де було виявлено у непритомному стані ОСОБА_10 , під час чого вилучено речі і предмети, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

- протоколом огляду відеозапису з камери зовнішнього спостереження із ТОВ «ЄВРОПА АВТО», яким зафіксовано обставини застосування фізичного насильства та викрадення ОСОБА_10 ;

- протоколом обшуку від 09.01.2024, відповідно до якого під час проведення обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що у лівій задній двері із внутрішньої сторони відсутня карта, під час слідчої дії вилучено змиви та вирізи з речовиною бурого кольору, мікрооб`єкти схожі на волосся людини;

- протоколом огляду, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 22.10.2023 на сайті «Autoria» виставив оголошення про продаж автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, яке було видалено 16.12.2023;

- протоколом огляду від 22.12.2023 відповідно до якого оглянуто мобільний телефону ОСОБА_10 та встановлено переписку 25.09.2023 у додатку «WhatsApp» з абонентом « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ). У цій переписці потерпіла вказує, що їй сильно погрожували через ОСОБА_13 під час зустрічі у керівника ОСОБА_14 . Також виявлено фотозображення автомобіля «Mercedes-Benz НК», державний номерний знак НОМЕР_4 , біля якого перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду предметів від 26.02.2025, у ході якого оглянуто карту пам`яті, на якій зафіксовано аудіозапис. У записі ОСОБА_7 повідомляє, що особи дали показання про те, що на відео впізнали ОСОБА_15 ( ОСОБА_8 ) і за це його посадили. ОСОБА_7 каже співрозмовнику щоб свідки казали, що їх заставили так сказати, а якщо ні, то вийде ОСОБА_16 на свободу то їх життя зупиниться. Крім того, в ході слідчої дії оглянуто файл із звукозаписом, у якому зафіксовано розмови особи з вимогою сплатити Даші заробітну плату;

- висновком судово-медичної експертизи № 136/Д-521, від 17.07.2024 відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому передньої та задньої стінок фронтального синуса зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, перелому кісток носа поєднана із зовнішніми ушкодженнями - забійними ранами м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа (згідно даних об`єктивного огляду 12.07.2024 року), лобної ділянки голови зліва, лівої бровної ділянки, перенісся, забійно-рваними ранами м`яких тканин верхньої та нижньої повік справа, параорбітальні гематоми обох очей, субкон`юнктивальний крововилив зліва; перфорація барабанної перетинки справа, які в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення, так як розміщенні в одній анатомічній ділянці (голова) і кожне з зовнішніх ушкоджень могло спричинити чи поглибити протікання забою головного мозку, тому в сукупності ці ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; шкірні рубці, які є наслідком загоєння ран на задній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, на слизовій оболонці верхньої губи справа, які згідно п.2.3.3. вищевказаних судово-медичних "Правил", відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 18 грудня 2023 року. Тілесне ушкодження у вигляді рани (при огляді шкірний рубець) на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, з судово-медичної точки зору, можна розцінити як сліди самооборони. Локалізація та характер виявлених ушкоджень, в сукупності, не властиві для падіння на площину з висоти власного зросту (як з прискоренням, так і без нього). Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від семитравматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога, молоток чи інші тупі предмети, диференційні ознаки яких в тілесних ушкодженнях в наданих медичних документах не відображені.

Судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 , в частині механізму виникнення тілесних ушкоджень, не суперечать показанням, наданим нею при проведені слідчого експерименту за її участі 13.06.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № 40, відповідно до якого за умов ненадання або несвоєчасного надання кваліфікованої спеціалізованої (нейрохірургічної) медичної допомоги потерпілій ОСОБА_10 - є несприятливими, і, найчастіше, закінчується летально (настанням смерті);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/535-БД від 24.05.2024, відповідно до якого генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з ділянки пластикової накладки заднього лівого порогу, та змиві із лівої бічної стійки автомобіля (вилучено 09.01.2024 під час обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_2 ), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 ;

- висновком фототехнічної експертизи № СЕ-19/118-24/956-ФП від 05.04.2024, відповідно до якого транспортний засіб, який зображений на відеозаписі з місця події - з камери відеоспостереження встановленої на одному з приміщень ТОВ «Європа Авто», за загальними ознаками ймовірно є транспортним засобом чорного кольору зображеним у графічних файлах наданих на дослідження, а саме з сайту оголошень продажу автомобілів «Avtoria» ( ОСОБА_5 22.10.2023 на сайті виставив на продаж автомобіль марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_3 );

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що у вересні 2023 року у кабінеті директора ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_14 у неї відбулася розмова із ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_8 і ОСОБА_17 ході цієї розмови ОСОБА_7 вимагав від неї пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_18 . Після того як ОСОБА_10 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_7 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. Під час викрадення в автомобілі вона побачила та запам`ятала водія, якого може впізнати;

- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 від 13.06.2024, відповідно до якого потерпіла розповіла та показали обставини її викрадення ОСОБА_8 та невідомою особою, нанесення ударів молотком і ногами;

- показаннями свідка ОСОБА_19 від 16.07.2024 про те, що 25.09.2023 у його кабінеті в ТОВ «Європа Авто» відбулася розмова ОСОБА_10 із ОСОБА_7 у присутності його, ОСОБА_8 і ОСОБА_17 ході цієї розмови ОСОБА_7 вимагав від ОСОБА_10 пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_20 . Після того як ОСОБА_10 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_7 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. У грудні 2023 року він і ОСОБА_7 із своїми дружинами поїхали на відпочинок за кордон. Під час поїздки ОСОБА_7 питав у нього, чи нічого не станеться якщо декілька тижнів на підприємстві не буде головного бухгалтера. 14.12.2023 ОСОБА_7 сказав, що він задумав вчинити погані дії відносно ОСОБА_10 , але покаявся та передумав і дав хлопцям відбій. 18.12.2023 його брат повідомив, що зникла ОСОБА_10 та надіслав відео із камери спостереження, на якій було зафіксовано момент викрадення ОСОБА_21 . Він впізнав на цьому відео ОСОБА_8 , як особу, яка викрала ОСОБА_21 , про що сказав ОСОБА_7 . Відеозапис викрадення він переслав на телефон ОСОБА_7 , який потім сказав, що він дав відбій хлопцям і з ними не може здзвонитися. Він вважає, що злочин відносно ОСОБА_10 було вчинено на замовлення ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 18.12.2023 близько 18 год. 49 хв. до нього зателефонував охоронець ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_23 , та повідомив, що за територією фірми, на автостоянці знаходиться відчинений автомобіль на київських номерах. Він повернувся у ТОВ і побачив, що автомобіль ОСОБА_10 відчинений, в салоні автомобіля лежала сумка від ноутбука. Тоді ОСОБА_24 скинув на телефон відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, де він побачив, що ОСОБА_10 викрав ОСОБА_8 , якого він впізнав, під час перегляду відеозапису, оскільки, перед цим ОСОБА_8 приїжджав на територію фірми у такій же самій шапці. Крім цього впізнав його за тілобудовою, статурою, рухами та повадками. Також, під час перегляду відеозапису встановив, що викрадення ОСОБА_10 відбувалося на автомобілі марки «Volvo», чорного кольору, з тонованими вікнами. Після цього, він з ОСОБА_25 і своїм батьком на автомобілі поїхали по автомобільній дорозі в напрямку м. Києва. Під час руху на автобусній зупинці в с. Антопіль він побачив патрульну поліцію. Зупинившись, він побачив жінку, яка перебувала у свідомості, щось не чітко казала. Тоді було встановлено, що це була ОСОБА_10 .

Крім того, 12.12.2023 близько 11 год. 30 хв. на територію фірми приїжджав ОСОБА_8 на автомобілі «Лексус» білого кольору, з метою придбати та вибрати трактор. У ОСОБА_26 була одягнута шапка, яка схожа на відеозаписі. Власюк роздивлявся на місце розташування відеокамер спостереження;

- показаннями свідка ОСОБА_12 від 26.12.2023 про те, що 25.09.2023 ОСОБА_10 у додатку «WhatsApp» скинула фотозображення автомобіля «Mercedec Benz» НОМЕР_5 , біля якого перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_27 . ОСОБА_10 зустрічалися з ними цього дня, після чого розповіла їй, що через ОСОБА_13 у неї куча проблем, що її погрожували ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Пізніше ОСОБА_10 казала, що її можуть вбити можливо через ті погрози;

- показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які на відеозаписі моменту викрадення ОСОБА_21 , впізнали ОСОБА_8 , як особу, яка викрала ОСОБА_21 ;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , про те, що 4 роки тому він почав користуватися автомобілем марки Volvo S40, сірого кольору. Автомобіль перебував на номерних знаках Львівської області. Близько півтора року назад, придбав у ОСОБА_31 , жителя м. Березне, автомобіль типу лімузин, а в якості застави, часткового боргу, передав автомобіль Вольво. Близько року назад завіз ОСОБА_32 кошти, які йому заборгував, однак він сказав, що віддасть автомобіль пізніше. Приблизно вісім місяців чи біля року назад, від знайомих дізнався, що автомобіль Вольво S40 сірого кольору, який передав ОСОБА_32 був зданий ОСОБА_9 на автошрот. Підтвердженням слів ОСОБА_9 про це було те, що він показував фотографії знятих із автомобіля Volvo S40 номерних знаків;

- показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що приблизно два роки тому придбав у свого знайомого ОСОБА_34 автомобіль марки «Volvo S40», сірого кольору у кузові універсал, з номерними знаками Львівської області. Приблизно у травні 2023 року під час експлуатації вказаного автомобіля пошкодив задній номерний знак. У зв`язку з цим одразу виготовив в м. Рівне дублікат номерних знаків на свій автомобіль. У подальшому замінив задній номерний знак на вказаному автомобілі на новий дублікат номерного знаку. При цьому, за місцем проживання залишився ще один дублікат номерних знаків на вказаний автомобіль (один номерний знак був новий, а інший пошкоджений). Приблизно у травні-липні 2023 року домовився зі своїм братом ОСОБА_35 про те, що останній здійснить ремонт ходової частини автомобіля «Volvo S40», у зв`язку з чим передав у той час вказаний автомобіль та ключі від нього брату ОСОБА_36 . На той час свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля було в середині вказаного автомобіля, після чого цей автомобіль не бачив. Приблизно через три тижні після того, коли перебував на АЗС, яка розташована на околиці м. Березне, навпроти АЗС «Укрнафта», підійшов невідомий чоловік ( ОСОБА_37 , на якого кажуть «ОСОБА_46»), який повідомив, що автомобіль «Volvo S40» він забрав собі за борги рідного брата ОСОБА_38 , а також пояснив, що може повернути вказаний автомобіль за 700 чи 800 доларів США. Влітку 2023 року ОСОБА_37 повідомив, що автомобіля вже не має, він його продав чи здав у автомобільний шрот. Приблизно в грудні 2023 року до дому приїхав брат ОСОБА_39 та передав йому свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу;

- протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого свідок ОСОБА_40 вказав місце зустрічі у м. Луцьку із ОСОБА_41 та місце передачі автомобіля Вольво на АЗС «ОККО» у м. Луцьку;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_9 від 13.02.2025, про обставини викрадення ОСОБА_10 , залишення її на автобусній зупинці в с. Антопіль, про обставини заміни спільно з ОСОБА_5 в автомобілі «Volvo V50» сидінь, обшивки, а також чищення цього автомобіля;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 10.01.2025, про те, що ввечері у грудні 2023 року на АЗС у м. Березне він дав ключі від свого автомобіля «Volvo V50» ОСОБА_8 . Цієї ж ночі його з дому забрав ОСОБА_42 , з яким він приїхав на СТО. Разом із ОСОБА_43 та ОСОБА_44 ( ОСОБА_9 ), вони зняли сидіння в його автомобілі «Volvo V50» і колеса. У подальшому вказаний автомобіль він передав новому власнику;

- протоколом про проведення слідчого експерименту від 22.01.2025 про те, що підозрюваний ОСОБА_5 розповів та показав місце знаходження СТО «Race Service» у м. Березне, де знаходився його автомобіль «Volvo V50» , місце передачі ключів від цього автомобіля ОСОБА_47. ОСОБА_5 вказав на приміщення боксу на СТО, де він спільно із ОСОБА_45 зняли сидіння з автомобіля «Volvo V50». ОСОБА_5 вказав на ангар у якому були замінені колеса на автомобілі «Volvo V50» Також ОСОБА_5 повідомив про обставини передачі цього автомобіля у м. Луцьку іншому власнику;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в якого на утримані перебуває двоє малолітніх синів з інвалідністю, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт в певний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лінчин, Березнівського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000950 від 19.12.2023, до 15.06.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 15 червня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 15 червня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1