Провадження № 1-кп/592/248/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №0002589, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1)28.05.2024 вироком Ковпаківського районного суду міста Суми за ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік; на підставі ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальні заходи на строк три місяці та покладено обов`язки (покарання не відбуте повністю);

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

У с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним (за обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням, погодженим керівником Окружної прокуратури міста Суми 12.12.2024).

ОСОБА_3 неодноразово перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , з якою проживає в одному помешканні та остання перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, погіршенням настроєм, острахом за майбутнє.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_6 виникли побоювання та очікування постійних конфліктів з сином, що зумовлює порушення її нормальної життєдіяльності та відпочинку, погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижується загальна якість життя останньої, ушкоджується їх соціальне функціонування.

Так, 30.03.2024 близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 : словесно ображав, принижував, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно останньої.

За вказані дії складено протокол від 30.03.2024 та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2024 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб.

Не зупинившись на вчиненому, 03.05.2024 близько 19 год. 38 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 : виражався образливими словами, кричав, принижував, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно останньої.

За вказані дії складено протокол від 03.05.2024 та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2024 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Крім того, 08.06.2024 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 : висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно останньої.

За вказані дії складено протокол та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.06.2024 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сім`ї, ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї матері ОСОБА_6

26.08.2024 у вечірній час (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, ображав, завдавши шкоди її психологічному здоров`ю.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 (особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах), що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, та його дії кваліфікує за статтею 126-1 КК України.

Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Суду пояснив, що не зареєстрований у квартирі матері за адресою: АДРЕСА_1 , але приходить до них з батьком, бо ніде ночувати. Має жінку, яка його утримує, але ночувати в неї не може. Вважає, що також має право на це житло, бо мати отримувала квартиру в тому числі на нього. Як почались проблеми з заводом СМПО ім. Фрунзе він перестав працювати, зараз його нікуди не беруть. Міг би працювати охоронцем, але таку роботу не знайде. До матері він приходить з єдиною метою - спати. Він за житло не платить, бо не користується послугами, світло не вмикає. Декілька разів на тиждень мати його годує супом. Мати його не привітно вітає зранку. Руку на матір не підіймає. Мати не відразу викликає поліцію, а через декілька днів. Раніше коли він дійсно вчиняв домашнє насильство він визнавав провину, а зараз все неправда.

Захисник просив виправдати обвинуваченого з підстав того, що домашнє насильство 30.03.2024 мало місце до попереднього вироку про ці події повідомляла потерпіла у іншому провадженні, що в сукупності вже оцінювалось судом. 26.08.2024 потерпіла зверталася до поліції не в день коли події мали місце, а на прохання дільничного інспектора. Зазначені факти спростовують обов`язкову ознаку домашнього насильства - систематичність. У разі визнання винуватим просив врахувати, що у обвинувальному акті двічі зазначена обставина вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах як кваліфікуюча ознака та як обставина, яка обтяжує покарання, а тому не підлягає врахуванню.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні підтверджується сукупністю досліджених доказів:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений її син. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності їй, чоловіку та молодшому сину. ОСОБА_3 у квартирі не зареєстрований. Він все життя жив окремо, мав житло, мав дружин. Останні 3 роки має співмешканку, у якої перебуває день, а ночувати приходить до них. Вона змушена відчиняти двері, бо син приходить або п`яний або з пляшкою, починає гупати в двері, ночує на лавці під вікном. Інколи його доводять до квартири інші хлопці. У квартирі ходить обутий, не миє руки, на її зауваження не реагує. Постійно її ображає. Її чоловік хворів, потребував чистоти та уходу, ОСОБА_3 їй в цьому ніяк не допомагав, довів батька до смерті. Не допомагав син їм з городом. Як мати інколи його годує першою стравою. Коли син приходить п`яний він завжди ображає її, погрожує. Після притягнення його до адміністративної відповідальності не дає їм життя, каже що через них змушений тяжко відпрацьовувати. Вона неодноразово зверталася до поліції, зокрема і наступного дня після 26.08.2024. Неодноразово вона цікавилася у поліції коли сина направлять відбувати покарання призначене вироком суду, але їй сказали чекати поки заберуть.

Показання потерпілої суд визнає належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом, підстав їм не довіряти не має, оскільки вони логічні, послідовні та узгоджуються з сукупністю досліджених доказів.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , згідно яких з 2019 року придбав квартиру та заселився до будинку по АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла та обвинувачений. Квартира потерпілої на першому поверсі, а його квартира на 2 поверсі. Потерпілу може охарактеризувати лише позитивно. Декілька разів було коли йому телефонувала дочка і просила забрати біля будинку та провести, оскільки обвинувачений був п`яний, поводив себе агресивно. Особисто він йому робив зауваження щодо паління у під`їзді ОСОБА_3 підкурює прямо у під`їзді , а в нього старі двері були і тягнуло у квартиру. На його зауваження реагував. Чув скандали між потерпілою та обвинуваченим, розмови на підвищений тонах, нецензурну лексику від ОСОБА_3 , зауваження від його батьків. Проте точно, коли це було сказати не може. Інколи йшов на роботу вранці обвинувачений був тверезий, а повертаючись на обід ОСОБА_3 був вже випивши. Неодноразово приїздила поліція, його опитували щодо домашнього насильства, але дат повідомити не може. У нього самого хвора мати і він зараз не прислухається до шуму у під`їзді.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_7 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, тому суд вважає їх належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 постановами Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с. 56 - 58):

-від 17.06.2024 за фактом домашнього насильства, що мав місце 30.03.2024;

-від 13.05.2024 за фактом домашнього насильства, що мав місце 03.05.2024;

-від 25.06.2024 за фактом домашнього насильства, що мав місце 25.06.2024.

Зазначені постанови суду є належними доказами на підтвердження факту систематичності вчинення психологічного насильства обвинуваченого щодо потерпілої.

27.08.2024 о 12-54 год. ОСОБА_6 звернулась на лінію 102 з повідомленням про те, що 26.08.2024 син в стані алкогольного сп`яніння чинив домашнє насильство, а саме ображав її. Наразі сина вдома немає, бажає притягнути його до відповідальності. Вказане повідомлення зареєстроване в Журналі єдиного обліку за № 49829 від 27.08.2024, що підтверджується електронною карткою 102 з «Інформаційного порталу Національної поліції України» № 171949446 від 27.08.2024 (а.с. 47).

Відповідно до фактичних даних, зафіксованих у Протоколі огляду документів та речей від 11.09.2024 та аудіо запису вхідного дзвінка на лінію «102» від 27.08.2024, що міститься на диску CD-R ємністю 700 Mb, зафіксовано звернення ОСОБА_6 щодо притягнення її сина ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення напередодні домашнього насильства в стані алкогольного сп`яніння, що виразилося в образах (а.с. 61-62).

У Протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.08.2024 зафіксовано, що ОСОБА_6 просила притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_3 за систематичне вчинення відносно неї домашнього насильства (а.с. 48).

За результатами проведеної судової психологічної експертизи (висновок експерта № 779 від 19.09.2024) ОСОБА_6 перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, знервованістю, порушенням сну, погіршенням стану здоров`я, побоюванням та очікуванням постійних конфліктів з сином, що зумовлює порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку літньої особи, яка здійснює постійний догляд за хворим чоловіком, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижується загальна якість життя ОСОБА_6 , ушкоджується її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_6 емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивними діями її сина, які полягали у застосуванні насильства. Конфліктна поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін (а.с. 66-68).

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, стороною захисту не оспорювались.

Потерпіла ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (а.с. 50, 51, 52, 53).

Вищенаведені досліджені докази показання потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 та письмові докази суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом і покладає в основу вироку.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 , брата обвинуваченого, сина потерпілої допитаного за її клопотанням у нього з братом ОСОБА_3 неприязні відносини. Йому завжди на поведінку брата скаржиться матір, інколи 10 разів на день телефонує. Він завжди намагався розмовляти з ОСОБА_3 , але той не слухає, продовжує зловживати алкоголем. Його поведінка призвела до смерті батька. Співмешканку брата бачив, але з такими людьми не спілкується. По подіям, які мали місце 30.03.2024, 03.05.2024, 08.06.2024 та 26.08.2024 пояснити конкретно нічого не зміг, зазначив, що все завжди. Особисто він до поліції не звертався, чекає що вирок суду буде виконано і матір буде спокійно проживати у своїй квартирі.

Оскільки свідок ОСОБА_8 не був очевидцем подій, не зміг пояснити про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо подій, які мали місце 30.03.2024, 03.05.2024, 08.06.2024 та 26.08.2024, суд не покладає в основу вироку його показання.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_3 умисне систематичне психологічне насильство щодо матері призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто наслідків, які не охоплюються статтею 173-2 КУпАП за якою його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності постановами суду.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що домашньому насильству, яке мало місце 30.03.2024 суд надавав оцінку при ухваленні вироку від 28.05.2024, оскільки за ці події ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності лише 17.06.2024, тобто після ухвалення попереднього вироку.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів на доведення ознаки систематичності домашнього насильства, суд зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відображеної, зокрема, у постановах від 28.02.2023 (справа № 725/4683/20, провадження № 51-6067 км 21), від 04.04.2024 (справа № 755/4894/22 провадження № 51-6608 км 23), від 28.05.2024 (справа № 522/2378/22, провадження № 51-7447 км 23), домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки.

Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів. Правові наслідки, які настали чи не настали для кривдника за цими окремими епізодами, а також час, коли такі наслідки настали, не є обставинами, які можуть впливати на доведеність цих епізодів. Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

Факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

При цьому шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, яка могла бути чи завдана потерпілій особі, передбачена як наслідок адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи», що є наслідком кримінально караних діянь, визначених статтею 126-1 КК України (постанови Верховного Суду від 25.02.2021 (справа № 583/3295/19, провадження № 51-6189 км 20), від 14.06.2022 (справа № 585/3184/20, провадження № 51-5266 км 21).

Суд вважає доведеним факт обов`язкової ознаки домашнього насильства - умисного систематичного вчинення ОСОБА_3 психологічного насильства щодо своєї матері (особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах), що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, які мали місце 30.03.2024, 03.05.2024, 08.06.2024 та 26.08.2024, а доводи захисника про протилежне визнає надуманими.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що досліджені докази у своїй сукупності вказують на те, що своїми умисними діями 30.03.2024, 03.05.2024, 08.06.2024 та 26.08.2024 ОСОБА_3 вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановами Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2024, 13.05.2024 та 25.06.2024, що вказує на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері (особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах), яке призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої та у взаємозв`язку є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України за обставин, встановлених судом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до статті 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнає: рецидив, оскільки він вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України, будучи особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України та вчинив кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом з тим, оскільки судом визнано доведеним в межах пред`явленого обвинувачення вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 (особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах), відповідно до частини 4 статті 67 КК України відсутні підстави для визнання обставиною, яка обтяжує покарання визначену у пункті 6-1 частини 1 статті 67 КК України обставину - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Мотиви призначення покарання.

У відповідності до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Згідно вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин після засудження за аналогічний злочин, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; з лютого 2021 року неодноразово звертався за наданням медичної допомоги до лікарів-наркологів КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 69- 73).

При призначенні обвинуваченому покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного, який, будучи засудженим за вчинення домашнього насильства, належних висновків не зробив на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин, пов`язаний із домашнім насильством щодо своєї матері за місцем її проживання, обставини, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді обмеження волі.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2024 ОСОБА_3 засуджений за статтею 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік з застосуванням відповідно до статті 91-1 КК України обмежувальних заходів на строк три місяці з покладенням обов`язків (а.с. 74-75).

На момент ухвалення даного вироку, покарання за вищевказаним вироком ОСОБА_3 не розпочав відбувати (а.с.116-119) та знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, яке є закінченим з моменту вчинення домашнього насильства втретє і набуло ознаки «систематичності» 08.06.2024 та стало закінченим кримінальним правопорушенням, вже після ухвалення попереднього вироку.

За наведеного, суд призначає ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією статті 126-1 КК України у виді обмеження волі, а остаточне покарання визначає за правилами статті 71 КК України за сукупністю вироків, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 21.11.2024 у справі № 557/356/23 (провадження № 51-1794 км 24).

Також суд вважає за необхідне згідно приписів статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи та покласти обов`язки: заборону перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборону листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу, судом призначено покарання у виді обмеження волі, тому до набрання вироком законної сили суд не застосовує до ОСОБА_3 запобіжний захід.

Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2024 у виді обмеження волі на строк 1 рік та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 91- 1 Кримінального кодексу України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством ОСОБА_6 , застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство обмежувальні заходи та покласти на ОСОБА_3 на строк три місяці такі обов`язки:

1) заборону перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборону листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_6 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Речовий доказ, оптичний диск CD-R з аудіозаписом дзвінка на лінію 102 - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. 63).

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1