Справа № 461/1328/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/559/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також, наголошував, на необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобіганням спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 квітня 2025 року, включно, без альтернативи внесення застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Наголошує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, ухваленою без належного дослідження всіх обставин справи та особи підозрюваного.

Зазначає, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки та родину, постійне місце проживання та реєстрації, він змушений здійснювати догляд за батьком у зв`язку із наявністю в нього ряду захворювань, які потребують лікування. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 страждає на сильні головні болі, має загальне погіршення здоров`я, потребує постійного лікування.

Звертає увагу, що органом досудового розслідування не доведено вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_6 долученими до клопотання доказами, підозра є необґрунтованою.

Повідомляє, що в слідчий суддя мав всі підстави для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не обґрунтував чому саме не можливо застосувати іншого запобіжного заходу, не пов`язано із триманням особи під вартою.

Наголошує, що ризики зазначені в клопотанні відсутні є формальними та нічим не підтверджені.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку аргументів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України визначено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000985 від 21 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів є суспільно небезпечною, діючи з корисливих мотивів, не пізніше вересня 2024 року, організував схему незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_10 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та кримінально караною, яка має високий ступінь суспільної небезпеки, у зв`язку з чим вимагала чітких та узгоджених дій значної кількості людей, не пізніше вересня 2024 року створив та очолив організовану групу, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також організував створення та адміністрування інтернет-каналу в месенджері Telegram із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», з допомого якого відбувався збут наркотичних засобів.

Всі учасники організованої групи були об`єднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, також були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх, мали єдиний намір на особисте збагачення шляхом придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, усвідомлювали, що приймають участь у злочинній діяльності та чітко виконували відведені їм функції.

ОСОБА_10 , як організатор групи, після залучення достатньої кількості осіб для спільної злочинної діяльності, а саме вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, розробив єдиний план злочинних дій, який був доведений до відома всіх учасників організованої групи, які надалі діяли згідно нього.

З цією метою, ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою досягнення єдиної злочинної мети, спрямованої на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичних засобів, діючи згідно з розробленим злочинним планом, отримував від ОСОБА_14 наркотичні засоби, які, в подальшому, зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , з метою збуту.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_10 передавав отримані наркотичні засоби ОСОБА_11 , якому доручав їх фасування та передачу іншим учасникам, які безпосередньо збували такі наркотичні засоби, шляхом приховування їх в різних місцях м. Львова у вигляді «закладок».

В свою чергу, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , виконуючи відведену їм роль виконавців злочинів, отримували фасовані наркотичні засоби через послуги ТОВ «Нова Пошта» та, в подальшому, за наявності відповідного замовлення на телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_4», збували їх на території м. Львова шляхом приховування «закладок».

ОСОБА_6 , як виконавець злочинів у складі організованої групи, отримував від ОСОБА_11 наркотичні засоби, зберігав їх за місцем свого проживання з метою збуту, а також безпосередньо здійснює їх збут на території м. Львова.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів діючі в складі організованої групи за взаємною згодою із рештою учасників у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 06 січня 2025 року ОСОБА_10 шляхом поштового відправлення отримав від ОСОБА_14 , обмежений в обігу наркотичний засіб «канабіс» який зберігав за місцем свого фактичного проживання - АДРЕСА_3 з метою подальшої передачі ОСОБА_6 для подальшого фасування маскування та збуту.

В подальшому 06 січня 2025 року о 16 год. 13 хв., ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку №8, що за адресою м. Львів вул. Золота здійснив збут обмеженого в обігу наркотичного засобу канабіс шляхом залишення «закладки» на узбіччі тротуарної ділянки вищезазначеного будинку, невстановленій досудовим розслідуванням особі, попередньо замаскувавши під камінь виготовлений з крихкої речовини зовні схожої на гіпс, в якому знаходився згорток харчової плівки з вмістом 4 (чотирьох) прозорих поліетиленових зіп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження в якій згідно висновку експерта виявлено обмежений в обігу наркотичний засіб «канабіс» масою 3,24 грами.

Окрім цього продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичних засобів, ОСОБА_11 , діючі повторно, в складі організованої групи за взаємною згодою із рештою учасників, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, 07 січня 2025 року використовуючи акаунт « ОСОБА_15 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , в месенджері «Telegram», отримав від ОСОБА_16 (анкетні дані змінені), який використовував акаунт « ОСОБА_17 », замовлення щодо купівлі обмеженого в обігу наркотичного засобу канабіс масою 6 грами. Після отримання замовлення, ОСОБА_6 , шляхом надсилання повідомлень в додатку «Telegram» проінформував вказаного покупця про номер банківської карти НОМЕР_1 , на яку необхідно здійснити перерахування визначеної суми грошових коштів, а саме 3000 (трьох тисяч) гривень, за обмежений в обігу наркотичний засіб канабіс у «закладках».

Після надходження грошових коштів від покупця, на вказану банківську карту, невстановлена досудовим розслідуванням особа з числа учасників організованої групи, за допомогою месенджеру «lelegram», о 14 год. 29 хв. надіслала ОСОБА_16 , посилання на додаток он-лайн карт з геопозицією де розташована «закладка», тобто місця зберігання обмеженого в обігу наркотичного засобу «канабіс» та відеозапис тривалістю 00:02 секунд, на якому зафіксовано підхід та оточення місця знаходження вищезазначеної закладки, яку попередньо, 07 січня 2025 року близько 14 год. 28 хв. розмістив ОСОБА_6 , поблизу будинку АДРЕСА_4 , на території, двору (прибудинкової території) вищезазначеного будинку, попередньо замаскувавши під камінь виготовлений з крихкої речовини зовні схожої на гіпс, в якому знаходився згорток клейкої стрічки жовтого кольору з вмістом 6 (шести) прозорих поліетиленових зіп-пакетів з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження в якій згідно висновку експерта виявлено обмежений в обігу наркотичний засіб «канабіс» масою 5,35 грами.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичних засобів, ОСОБА_6 , діючі повторно, в складі організованої групи за взаємною згодою із рештою учасників, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, невстановлений досудовим розслідувань час, але пізніше 07 лютого 2025 року отримав від ОСОБА_13 , наркотичний засіб «канабіс».

В подальшому, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 використовуючи акаунт « ОСОБА_15 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , в месенджері «Telegram», отримав від ОСОБА_16 (анкетні дані змінені), який використовував акаунт «гор», замовлення щодо купівлі обмеженого в обігу наркотичного засобу «канабіс» масою 10 (десять) грами. Після отримання замовлення, шляхом надсилання повідомлень в додатку «Telegram» проінформував вказаного покупця про номера 3 (трьох) банківських карток № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 на які необхідно здійснити перерахування визначеної суми грошових коштів, а саме 6000 (шести тисяч) гривень, по 2000 (дві тисячі) на кожну з карток за обмежений в обігу наркотичний засіб «канабіс» у «закладках».

Після надходження грошових коштів від покупця, на вказані банківські картки, невстановлена досудовим розслідуванням особа з числа учасників організованої групи, за допомогою месенджеру «Telegram», о 18 год. 09 хв. надіслала ОСОБА_18 , посилання на додаток он-лайн карт з геопозицією де розташована «закладка», тобто місця зберігання обмеженого в обігу наркотичного засобу «канабіс» та відеозапис (GIF файл), на якому зафіксовано підхід та оточення місця знаходження вищезазначеної закладки, яку попередньо, 07 лютого 2025 року близько 18 год. 05 хв. розмістив ОСОБА_6 , неподалік пам`ятника ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на території парку Гора Страт по вулиці Клепарівська в м. Львів, попередньо замаскувавши під камінь виготовлений з крихкої речовини зовні схожої на гіпс, в якому знаходився згорток клейкої стрічки жовтого кольору з вмістом 13 (тринадцяти) прозорих поліетиленових зіп-пакетів з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження в якій згідно висновку експерта виявлено обмежений в обігу наркотичний засіб «канабіс» масою 11,59 грами.

15 лютого 2025 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту та збуті, наркотичних засобів, організованою групою, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

15 лютого 2025 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6

16 лютого 2025 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в незаконному зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, організованою групою, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, він переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Наведене в апеляційній скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У зв`язку із вище зазначеним, не заслуговують на увагу аргументи сторони захисту, що підозра є необґрунтованою належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки та родину, постійне місце проживання та реєстрації, змушений здійснювати догляд за батьком у зв`язку із наявністю в нього ряду захворювань, які потребують лікування, окрім того, він страждає на сильні головні болі, має загальне погіршення здоров`я, потребує постійного лікування, не є безумовними підставами для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, інших переконливих доказів, які б вказували на необхідність зміни запобіжного заходу апелянтом не представлено.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється, в особливо тяжкому злочині у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на зазначене, колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді, щодо відсутності підстав для визначення розміру застави.

Інших доводів, які б безумовно свідчили про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційна скарга захисника не містить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 16 лютого 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4