ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/4016/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/384/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.289 КК України
ВИРОК

Іменем України

15 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків в режимі відеоконференції кримінальне провадження заапеляційними скаргами прокурорів на вирок Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Пермь Пермської області Російської Федерації, громадянка України, з повною середньою освітою, незаміжньої, яка має малолітню дитину, 2017 року народження, офіційно не працююча, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на неї обов`язків.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, 11 лютого 2024 року близько 17 години 30 хвилин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 13-А, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, побачила транспортний засіб мопед марки «YAMAHA GEAR» у кузові білого кольору, 2008 року випуску, номер кузова (шасі, vin код) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв на тротуарі білі під`їзду № 6 вказаного будинку. У цей час у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою його подальшого перепродажу.

Так ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до мопеду, оглянула його, після чого, взявшись за кермо мопеду, використовуючи фізичнусилу, без запуску двигуна внутрішнього згоряння покотила його в напрямку будинку № 13 по вул. Валентинівській з метою його переміщення у інше місто для подальшого перепродажу, тим самим незаконно заволоділа вказаним транспортним засобом, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 25623 грн 22 коп.

В апеляційних скаргах прокурори просять вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням судом закону, який не підлягає застосуванню та незастосування судом закону, який підлягає застосуванню - ч. 3 ст. 61 КК України. Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим с органом з питань пробації.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши прояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку обвинуваченої та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_8 та правильність кваліфікації її дій ч. 1 ст. 289 КК України апелянтами не оспорюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок щодо ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання.

Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, судом першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України, враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судима, незаміжня, офіційно не працевлаштована, має малолітню дитину 2017 року народження, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 - її щире каяття, яке полягає у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого нею кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаялася, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Виходячи з наведеної норми вбачається, що суд першої інстанції при призначенні покарання не дотримався наведених норм матеріального права. Що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 та п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України порушує вимоги матеріального кримінального закону є підставою для скасування рішення суду.

При призначенні покарання, суд апеляційної інстанції керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, вищевказані дані про особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання; згідно з п. 2 ч. 1 ст. 65, ч. 3 ст. 61 КК України, призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього кодексу.

У зв`язку з наведеним, апеляційні скарги прокурорів підлягають задоволенню, та призначається обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за вчинення інкримінованого їй злочину, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Разом з цим, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи приведені обставини, тяжкість злочину, особу обвинуваченої, приймаючи до уваги принцип індивідуалізації покарання, суд першої інстанції вважав за можливе застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, колегія суддів находить таким, що цілком відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, колегія суддів вважає, що висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є правильними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 408,п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України -3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим с органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді