ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/512/25 Справа № 203/1020/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, -

за участю секретаря ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 125629/9.1.4/15-24 від 10 вересня 2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365 та 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально-караних діянь. Водночас лише виплата коштів з Державного бюджету України на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

Слідчий суддя також звернув увагу на те, що як видно зі скарги, на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Оболончик та інші проти України» ОСОБА_7 виплачено 2 300 Євро 28 березня 2024 року, що еквівалентно 97616,60 грн.

Разом з тим, згідно примітки до ст. 364 КК України, для притягнення особи/осіб до кримінальної відповідальності за статтями 364, 365, 367 КК України у 2024 році потрібно, щоб її/їх діями було завдано шкоду на суму, яка дорівнює або перевищує 151 400 грн. 00 коп., тоді як заявлена Міністерством юстиції України сума завданої матеріальної шкоди менша, що навіть формально не утворює об`єктивну сторону кримінальних правопорушень за ст.ст. 365, 367 КК України.

В апеляції:

- представник Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Мін`юсту на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості за заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення від 10.09.2024 № 125629/9.1.4/15-24 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування вказує на необґрунтованість висновків слідчого судді та зауважує, що нормами кримінального процесуального закону не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім внесення відомостей до ЄРДР.

Зазначає, що заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади (правоохоронними органами) відносно громадянина ОСОБА_7 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків (істотної шкоди), внаслідок виплати йому відшкодування в розмірі 97616,60 грн на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Оболончик та інші проти України».

Прокурор та представник Міністерства юстиції України будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду до суду не з`явились, представник Міністерства юстиції України ОСОБА_8 подала клопотання про розгляд справи без її участі, враховуючи, положення ч. 4 ст. 405 КПК України та позицію скаржника, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі сторін.

Перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, при відсутності правових підстав суд не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 10 вересня 2024 року МЮУ звернулось до ДБР із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади щодо ОСОБА_7 , в результаті протиправних дій яких Державному бюджету України було завдано збитків в розмірі 134 058 гривень.

У разі, якщо зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Перевіривши зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 вересня 2024 року, колегія суддів, приходить до висновку, що викладені у заяві фактичні обставини зводиться до висловлення припущення про те, що виплата грошових коштів з Державного бюджету України на користь ОСОБА_7 на підставі рішення ЄСПЛ Оболончик та інші проти України може бути наслідком вчинення посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 367 КК України.

При цьому заявником не конкретизовано, посадовими особами якого саме органу та у який спосіб вчинені протиправні дії та у чому саме вони виразились, тобто не вказано суб`єкта та об`єктивну сторону кримінальних правопорушень.

Звертається увага, що у заяві фактично висловлюється лише не конкретизоване припущення про ймовірність вчинення кримінально-караних дій, а відтак заява Міністерства юстиції України дійсно не містить належних і достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

Тому, враховуючи, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки слідчим, змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації, а саме відповідності ст. 11 КК України, з огляду на наведені вище фактичні обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою та такою, яка не підлягає скасуванню з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, а відтак її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року про відмову в задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 125629/9.1.4/15-24 від 10 вересня 2024 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4