Справа № 1-17/2004
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 заяву засудженого ОСОБА_7 про часткове відновлення матеріалів кримінального провадження №1-17/2004, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_7 про відновлення матеріалів кримінального провадження №1-17/2004, а саме остаточної ухвали Верховного Суду України від 25.02.2005 року, яку колегія суддів повторно зібравшись у нарадчій кімнаті виготовила та підписала; окремої думки судді ВС України до ухвали від 15.02.2005 р.; рапорту співробітника Охтирського районного відділу міліції ОСОБА_8 ..

В обґрунтування заяви вказує, що відносно нього 11.10.2004 р. Апеляційним судом Сумської області був постановлений неправосудний вирок по справі №1-17/2004 на який ним та захисником були подані касаційні скарги. Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України 15.02.2005 р. була винесена ухвала, якою оскаржуваний вирок суду був залишений без зміни, а подані скарги без задоволення. Дана ухвала була оголошена судом в його особистій присутності та в присутності родичів загиблого. Один із суддів до зазначеної ухвали написав окрему думку, яка перебувала у матеріалах справи, але наразі відсутня. В подальшому його будо переведено до слідчого ізолятора м. Суми, а матеріали кримінальної справи передано до Апеляційного суду Сумської області для організації виконання. 03.03.2005 адміністрацією слідчого ізолятора йому було вручено примірник ухвали ВС України від 15.02.2005 р.. Однак у період із 23.02.2005 по 28.02.2005 р. колегія суддів ВС України знову зібралась та дійшла до висновку про наявність помилки в ухвалі від 15.02.2005 р. зробленої під час її виготовлення. Колегією суддів 25.02.2005 р. була постановлена нова, технічно правильна та інша по суті ухвала, аніж попередня. Отже, у матеріалах кримінальної справи міститься лише первинна ухвала від 15.02.2005 р., нова ж ухвала до матеріалів справи долучена не була, оскільки на той час кримінальна справа була повернута до апеляційного суду. Дії по вилученню попередньої ухвали ВС України не вчиняв. Натомість, суддя доповідач колегії 28.02.2005 р. направив копії зазначеної ухвали у необхідній кількості примірників на 12 арк. до Сумського слідчого ізолятора для організації виконання з вимогою повернення ухвали від 15.02.2005 р. Дані документи були отримані установою 09.03.2005 р. та в подальшому наявний у нього примірник ухвали від 15.02.2005 р. був підмінений на аналогічний за змістом. Хоча ВС України такої копії не надсилав. Згодом офіційний документ від 28.02.2005 р. з`явився у його особовій справі. З огляду на викладене, як зазначає засуджений, документи, що були надіслані 28.02.2005 р. на адресу СІЗО м. Суми (у т.ч. ухвала колегії суддів від 25.02.2005 р.) є втраченими та не звернутими до виконання. Втрачена окрема думка судді ВС України також має значення для справи, оскільки може спростити відновлення втрачених матеріалів. Також суттєве значення має втрачений рапорт співробітника міліції ОСОБА_8 , оскільки його зміст викриває неправомірність його свідчень в суді під час розгляду даної кримінальної справи.

Засуджений ОСОБА_7 був видалений із зали суду у порядку передбаченому ст. 330 КПК України

У судовому засіданні його захисник заяву підтримала з підстав викладених у ній. Вказала на те, що колегії суддів слід відновити протилежну за змістом ухвалу колегії суддів ВС України, яка направлялась на виконання до слідчого ізолятору взамін попередньо винесеної ухвали і яка була підмінена в слідчому ізоляторі та не звернена до виконання. Даною ухвалою його було визнано не винуватим у вчиненні інкримінованих у вину кримінальних правопорушень та зобов`язано звіль6нити з-під варти. Відновленню також підлягають окрема думка судді під час постановлення зазначеної ухвати та рапорт міліціонера ОСОБА_8 , щодо обставин затримання засудженого. Примірники вказаних документів у засудженого відсутні.

Прокурор зазначив про безпідставність поданої заяви, оскільки дослідженими матеріалами не встановлено самої наявності ухвали колегії суддів ВС протилежного змісту, а також окремої ухвали судді та рапорту міліціонера ОСОБА_8 .

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подану засудженим заяву та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження 1-17/2004, матеріали особової справи засудженого, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 524 КПК України, відновленню підлягають втрачені матеріали в тому кримінальному провадженні, яке завершилося ухваленням вироку суду.

Згідно ст. 526 КПК України, заява про відновлення втраченого провадження подається до суду, який ухвалив вирок.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 527 КПК України, в заяві про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження повинно бути зазначено, про відновлення яких саме матеріалів просить заявник, чи був ухвалений вирок, в якому процесуальному статусі перебував заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у судовому розгляді, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати матеріалів кримінального провадження, про місцезнаходження копій документів кримінального провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

До заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника.

У поданій заяві засуджений вказує на мету її подання, а саме забезпечення начальнику адміністрації Державної Установи «Сумський слідчий ізолятор» виконати покладені на нього обов`язки передбачені ч. 2 ст. 400-3 КПК України (у редакції Закону від 1960 р.); бути негайно звільненим з-під варти, як це мало бути зроблено ще 10.03.2005 р.; отримання законної ухвали ВС України про скасування вироку Апеляційного суду Сумської обл. від 11.10.2004 р. по справі 1-17/2004, закриття кримінального провадження та звільнення його з-під варти через скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; не бути свавільно позбавленим свободи.

У конкретній кримінальній справі вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року набрав законної сили 15.02.2005 року, в зв`язку із чим суд, який постановив вирок, видав відповідне розпорядження і направив його органу, на який покладений обов`язок щодо виконання вироку.

Згідно довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» вих. № 3/101 від 23.05.2019 року ОСОБА_7 направлений для подальшого відбування покарання до ВК №56 Сумської області 17.04.2005 року (а.с. 5).

Зазначене дозволяє суду дійти до висновку про те, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 набрав законної сили і у законний спосіб звернений до виконання, тому що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 був направлений до місць позбавлення волі і відбуває призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому, матеріали кримінальної справи 1-17/04 на а.с. 45-48 т. 3 містять ухвалу ВСУ від 15.02.2005 р., якою оскаржуваний вирок суду був залишений без зміни, а подані скарги без задоволення, та супровідний лист на ім`я начальника СІЗО №25 м. Суми про направлення вищезазначених 3 копій ухвал на 12 аркушах. Інших примірників такої ухвали, у тому числі іншого за змістом та часом відправлення на адресу слідчого ізолятору матеріали кримінальної справи та особової справи засудженого не містять. Не містять матеріали кримінальної справи і окремої думки судді ВС України.

У судовому засіданні був досліджений наданий засудженим лист судді ВСУ ОСОБА_9 від 28.02.2005 р. на ім`я начальника СІЗО №25 м. Суми в якому зазначене прохання повернути без виконання ухвалу постановлену щодо ОСОБА_7 яка була надіслана супровідним листом від 22.02.2005 р., оскільки при друкуванні була допущена технічна помилка. На листі мається штамп із зазначенням дати отримання, а саме 09.03.2005 р., та копія ухвали ВСУ від 15.02.2005 із проставленим штампом, на якому зазначена дата отримання, а саме 04.04.2005 р. Документи аналогічного змісту маються у особовій справі засудженого.

Також колегією суддів було досліджене рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 р., справа №480/1589/22, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_7 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди були задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" щодо незабезпечення розгляду двох питань заяви ОСОБА_7 від 08.11.2021. Зобов`язано Державну установу "Сумський слідчий ізолятор" (проїзд Гайовий, 19, м. Суми, Сумська область, 40002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.11.2021 в частині двох запитань, а саме:

« - повідомити ОСОБА_7 шляхом ознайомлення під розписку з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_9 за вх. № 2752 (а.с. 22 т. 1) від 09.03.2005 та додатками на 12 арк. до цього розпорядження;

- надати роз`яснення ОСОБА_7 , яким чином у нього в документах з`явилася ухвала ВСУ від 15.02.2005 за вх. № 3795, яка начебто отримана відповідачем 04.04.2005 вх. № 3795. Від кого саме надійшла (начебто) 04.04.2005 року за вх.№3795.»

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Надані докази у своїй сукупності на думку колегії суддів є такими, що не підтверджують доводи засудженого про саму наявність іншої за змістом ухваликолегії суддів ВСУ від 15.02.2005 р., адже, як встановлено із змісту листа судді ВСУ ОСОБА_9 від 28.02.2005 р. на ім`я начальника СІЗО №25 м. Суми, при друкуванні була допущена саме технічна помилка. Яка не давала підстав постановити протилежне за змістом судове рішення. Вказані доводи колегія суддів розцінює як надумані з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин. Супровідний лист також не є втраченим, оскільки в оригіналі знаходиться в матеріалах особової справи засудженого.

Не знайшли свого підтвердження доводи засудженого про те, що були раніше наявними такі процесуальні документи, як окрема думка судді ВС України та письмовий рапорт міліціонера ОСОБА_8 . Колегія суддів звертає увагу також на ту обставину, що міліціонер ОСОБА_8 допитувався судом у якості свідка і всі обставини, які йому були відомі і про які він повідомив суд, були предметом оцінки суду при постановленні обвинувального вироку щодо засудженого.

Колегія суддів не знайшла підстав для допиту в судовому засіданні суддів ВС України як свідків, оскільки твердження засудженого про винесення ними протилежної за змістом ухвали є явно надуманими.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви засудженого слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524-531 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про часткове відновлення матеріалів кримінального провадження №1-17/2004 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3