Справа № 347/170/25
Провадження № 1-кс/347/62/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання заступника начальника СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 26.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, -

в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 26.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.01.2025 близько 19:45 годин водій неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи права на керування транспортним засобом, однак будучи допущеним батьками до керування автомобілем марки і моделі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після виконання маневру повороту праворуч з другорядної дороги, рухаючись в напрямку міста Косів допустив виїзд на смугу зустрічного руху по вул. Косівська в селі Черганівка Косівського району, де допустив зіткнення із автомобілем марки і моделі Renault моделі Kengoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в напрямку селища Кути Косівського району. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій неповнолітній ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великої та малої гомілкових кісток.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим слідчого відділення Косівського РВП ГУНГІ в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, 26.01.2025 було проведено огляд місця події на ділянці автомобільної дороги в селі Черганівка вулиця Косівська, Косівського району Івано-Франківської області, з дотриманням вимог ст.233 КПК України, де за результатом проведеного огляду із застосуванням технічних і спеціальних засобів фіксації, було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ моделі 2106, бежевого кольору, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 являється ОСОБА_7 , житель села Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіль марки Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний протокол.

Після проведеного огляду місця події, транспортні засоби, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та мають значення у кримінальному провадженні, як речові докази, були вилучені та передані на тимчасове відповідальне зберігання в Косівський РВП ГУНП в Івано- Франківській області.

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, збереження речового доказу, а також проведення відповідних судових експертиз у ході розслідування виникла необхідність в накладені арешту на майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

А тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах встановив наступне.

Встановлено, що слідчий за погодженням із прокурором звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно на яке слідчий просить накласти арешт є речовим доказом в кримінальному провадженні №0000038 від 26.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, про що свідчить винесена заступником начальника СВ Косівського РВГУНП в Івано-Франківській області постанова про визнання речовим доказом та передачу речового доказу на відповідальне зберігання від 27.01.2025р.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речових доказів, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 26.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України - задоволити.

З метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз, накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі 2106, бежевого кольору, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 являється ОСОБА_7 , житель с.Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1