Номер провадження:1-в/521/1547/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі подання начальника Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого на підставі вироку Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно з Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 р.,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому орган пробації просить суд звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання за вироком Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року, засудженого за ч.1 ст.185 КК України.

В судове засідання представник районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутність.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

В ході розгляду клопотання судом встановлено.

Вироком Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Зазначений вирок набрав законної сили 25.01.2021 року та 12.04.2023 року прийнятий до виконання Хаджибейським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року N? 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).

Вказаним Законом внесені зміни у розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності.

Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайства чи розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1. статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже у особи настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП за крадіжку чужого майна, шахрайства чи розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить: у 2024 році - до 3028 грн., у 2023 - до 2684 грн., у 2022 - 2481 грн., у 2021 - до 2270 грн., у 2020 - 2102 грн., у 2019 - 1921 грн., 2018 - 1762 грн., 2017, - 1600 грн., 2016 - 1378 грн.

Частиною 2 статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчиненні до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно ч. ч. 1 та 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння (декриміналізує), пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно з частиною 2 статті 74 КК України, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У силу ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, у порядку ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання, у тому числі: про звільнення, від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 та 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подання щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно з вироку Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року вартість викраденого ОСОБА_5 чужого майна на момент вчинення кримінального правопорушення становить 712 гривень 80 копійок, тобто менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік - 2102 гривень.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого на підставі вироку Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року за ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно з Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024- задовольнити.

На підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Міловського районного суду Луганської області від 23.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1