Справа № 362/5678/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1340/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000605 від 23.06.2023 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2024 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.01.2009 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, 22.01.2016 звільненого у зв`язку з відбуттям покарання,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;

на підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_11 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, 22.06.2023 близько 22:30 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходились у коридорі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними відбувся конфлікт. У ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_10 виник умисел завдати ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. Надалі ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , утримуючи у правій руці предмет, зовні схожий на ніж, який він мав при собі, наніс потерпілому не менше трьох ударів у грудну клітину зліва, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді однієї рани, що проникає в грудну клітину, і двох непроникаючих ран. Спричинене ОСОБА_13 проникаюче поранення грудей є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Непроникаючі поранення грудей ліворуч є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що відповідно до показів ОСОБА_10 - поранення ОСОБА_13 наніс ОСОБА_14 , в якого з потерпілим був конфлікт і який неодноразово вирішував свої конфлікти саме так. Також ці покази підтвердили в судовому засіданні 15.11.2023 року допитані в якості свідків - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_19 , допитаний в судовому засіданні 05.12.2023 року. Крім того, вказала на те, що потерпілий в судовому засіданні повідомив про те, що конфлікт в нього був з ОСОБА_20 , який йому в цей день весь час дзвонив, сварився, а потім прийшов додому розбиратися. Щодо показів свідка ОСОБА_21 вказала, що вони спростовуються показами інших свідків. Також вважає, що суд неправильно зазначив, що свідок ОСОБА_16 в своїх показах суду 15.11.2023 року зазначила, що коли вона вийшла з своєї кімнати, їй було нанесено обвинуваченим удар ножем по руці, адже в своїх показах вона зазначила, що не бачила хто вдарив її по руці, як і не бачила хто наносив удари ОСОБА_13 . Крім того, вважає що покази потерпілого неможливо покласти в основу обвинувального вироку, адже вони свідчать лише про конфлікт, що виник, однак не доводять, що саме ОСОБА_10 наніс удар ножем потерпілому. Разом з цим, вказала, що в матеріалах справи відсутні докази, яким саме ножем був нанесений удар ОСОБА_13 , оскільки відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07.07.2023 року потерпілий описав та намалював ніж, яким йому нанесли удари, проте в судовому засіданні він дав покази про те, що не пам`ятає чим саме йому наносили і скільки було ударів. Також зазначила, що неможливо покласти в основу вироку протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання від 23.06.2023 року. Крім того, вважає, що не можна брати як доказ вини ОСОБА_9 доводи сторони обвинувачення про те, що останній раніше вчиняв злочин та був судимий за це, оскільки це протирічить вимогам ст. 88 КПК України. Відтак, просила вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2024 року скасувати і направити справу на новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку вказаних вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у його вчиненні та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України стверджуються зібраним у справі доказами.

Так, з показань допитаного в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_13 вбачається, що він того вечора був у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому чітко не пам`ятає перебігу подій. Вказав, що перебував з дружиною вдома. Прийшли хлопці. Був у коридорі і почав битися з ОСОБА_10 . Потім пам`ятає, що був «порізаний», було чотири рани, чим йому наносилися удари, не бачив. Дружина викликала швидку медичну допомогу, його забрали до лікарні, де перебував шість днів, після чого лікувався вдома близько місяця. Пояснив, що з обвинуваченим знайомий близько одного року, перебували у нормальних стосунках. Вважає, що товариш з яким працював на ім`я ОСОБА_22 пожалівся ОСОБА_10 на нього, потерпілого, що і стало причиною таких дій обвинуваченого. Не наполягає на суворому покаранні.

Також потерпілий у ході повторного допиту в суді першої інстанції за клопотанням обвинуваченого підтвердив суду, що хоча того вечора і був у стані алкогольного сп`яніння, однак чітко пам`ятає, що удари йому наносив саме обвинувачений: спочатку кулаками, а потім ножем близько чотирьох разів. Наносячи йому удари нічого не говорив, до цього моменту конфліктів між ними не було. Як при допиті, так і при повторному допиті, потерпілий зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

Будучи допитаною в судовому засіданні в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_23 - дружина потерпілого показала, що була з чоловіком, який був у стані сп`яніння, коли до них додому прийшли четверо хлопців, у тому числі обвинувачений. Чоловік вийшов на коридор на прохання ОСОБА_21 . Вона почула звуки і вийшла також з кімнати, де побачила, як її чоловіка б`є обвинувачений. У останнього були «скляні» очі, він просто наносив удари її чоловікові і нічого не пояснював. Під час бійки в руках у обвинуваченого не бачила нічого. Вона почала кричати і намагатися «затягнути» чоловіка до їхньої кімнати. Відразу викликала швидку медичну допомогу і поліцію, бо побачила у чоловіка чотири рани на тілі (біля серця, легень, селезінки тощо). Швидка медична допомога приїхала дуже швидко, чоловіка забрали у лікарню. Наголосила, що «гості» відразу утекли з будинку. На запитання захисника категорично підтвердила, що її чоловіка бив тільки обвинувачений, інші хлопці спостерігали.

Будучи допитаним в судовому засіданні в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_24 надав суду показання, що того вечора разом із обвинуваченим, з яким раніше були сусідами, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 прибули до будинку, де орендував кімнату потерпілий. Пояснив, що їхньому приходу передувало те, що через потерпілого, з яким працювали разом на будівництві, виникли певні проблеми, причину яких він хотів з`ясувати. В обідній час цього дня відпочивав з хлопцями на річці, там вживали алкоголь. Він у телефонному режимі спілкувався з потерпілим, який був п`яний і кричав. У ході їхньої розмови трубку взяв обвинувачений, який тоді був поряд з потерпілим. З обвинуваченим домовилися про зустріч у місті. Зустрілися і всі разом ( він, обвинувачений, ОСОБА_19 та ОСОБА_27 ) випивали. Там розповів обвинуваченому ОСОБА_10 про свої претензії до потерпілого і пояснив, що зараз піде до нього і уточнить всі деталі. Усі присутні хлопці виявили бажання піти разом з ним. На шляху обвинувачений поводився агресивно, зокрема своїм тілом зачепив автомобіль, і у нього виник конфлікт з його власником. Коли прийшли до будинку, де проживає потерпілий, то обвинувачений відразу розбив скляну пляшку, зробивши «розочку». Коли на їх стукіт власник будинку ОСОБА_28 відчинив двері, то обвинувачений відразу ж вдарив його кулаком у обличчя. Він, свідок, зайшов до будинку і розмовляв з потерпілим. Потім зайшов обвинувачений і почав бити потерпілого. Тоді він, свідок, вийшов на вулицю, бо не хотів спостерігати, що там відбувається. Через деякий час з будинку вибіг обвинувачений, за ним - ОСОБА_29 і ОСОБА_30 . Вийшли за паркан домоволодіння і розійшлись з обвинуваченим у різних напрямках. Про те, що сталося у будинку дізнався вранці наступного дня. Наголосив, що обвинувачений того дня і вечора поводив себе неадекватно і йому було «все рівно з ким битися». ОСОБА_31 тоді був без футболки, намотав її на долоню. Також обвинувачений тоді вдарив і ОСОБА_32 , дружину ОСОБА_28 .

Будучи допитаним в судовому засіданні в суді першої інстанції, свідокОСОБА_33 пояснив суду, що до потерпілого прийшов разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_26 і обвинуваченим ОСОБА_34 . Останнього зустріли у місті і він захотів піти з ними. Він, свідок, заходив до будинку останнім, бачив на відстані 6-7 метрів, як обвинувачений наносив удари потерпілому, крові не бачив. Він їх «розборонив» і вони вийшли з будинку. Обвинувачений пішов у одному напрямку, а вони утрьох - у іншому.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023, проведеного у службовому кабінеті № 54 ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за участі свідка ОСОБА_35 у присутності понятих, свідок впізнала на фото № 2 особу, котра 22.06.2023 спричинила ОСОБА_13 тілесні ушкодження. Вказану особа було впізнано за формою очей, формою носу, зачіскою, загальними рисами обличчя в їх сукупності (т. 1 а.с. 127-129). Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023 на фотознімку під № 2 зображений ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 130).

Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023, проведеного в службовому кабінеті № 54 ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, за участі свідка ОСОБА_32 у присутності понятих, свідок впізнала на фото № 3 особу, яка 22.06.2023 спричинила ОСОБА_13 тілесні ушкодження. Вказану особа було впізнано за формою очей, формою носа, зачіскою, загальними рисами обличчя у сукупності (т. 1 а.с. 131-133). Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023 на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 134).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023, проведеного у службовому кабінеті № 54 ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, за участі ОСОБА_23 у присутності понятих, свідок упізнала на фото № 3 особу, яка 22.06.2023 спричинила ОСОБА_13 тілесні ушкодження. Вказану особу було впізнано за формою очей, формою носу, зачіскою, загальними рисами обличчя у сукупності. За даними довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2023 на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 138).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 30.08.2023 за участю свідка ОСОБА_23 , проведеного у присутності двох понятих, з додатком до нього-відеозаписом з технічного засобу «Panasonic Full HD 9,6 Mр», свідок надала пояснення щодо обставин, які мали місце 22.06.2023 та вказала, що того вечора вони з ОСОБА_13 вже лягли відпочивати та почули, як хтось розбив пляшку об підвіконня. Потім відчинились двері, до їх кімнати заглянув ОСОБА_36 та покликав ОСОБА_13 порозмовляти у коридорі. Той вийшов, і відразу свідок почула звуки бійки. Вибігла з кімнати і побачила, як її чоловіка б`є ОСОБА_10 . Бив по обличчю, скільки завдав ударів, не пам`ятає. Намагалася забрати чоловіка до кімнати. Інші особи, ОСОБА_37 ) та ще двоє невідомих їй чоловіків не втручалися у бійку, а спостерігали осторонь. У ході побиття її чоловіка той упав, а ОСОБА_10 його добивав. Нічого у руках у ОСОБА_10 не бачила. Рани на тілі чоловіка виявила уже після того, як затягла його до кімнати. То були колото-різані рани, вони були у виді порізів та, як мінімум, одна рана була під серцем. Сильної кровотечі не було. Відразу викликали швидку допомогу та працівників поліції. У момент їх прибуття ні ОСОБА_10 , ні інших хлопців у будинку не було. Коли вони пішли їй невідомо, бо постійно перебувала у кімнаті поруч з чоловіком. З ОСОБА_10 не знайома (т. 1 а.с. 59, 140-147).

Як вбачається з висновку експерта № 212 від 18.08.2023, кров потерпілого ОСОБА_13 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0. В його крові міститься також супутній антиген Н. На простирадлі жовтого кольору, вилученому при ОМП, наданому на дослідження, в об. № № 1-3, виявлена кров людини. При встановлені групової належності крові за системою АВ0 в об. № 1-3 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, кров в даних об`єктах могла утворитись за рахунок крові потерпілого ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 211-212).

Згідно з висновком експерта № 211 від 17.08.2023 кров потерпілого ОСОБА_13 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0. В його крові міститься також супутній антиген Н. На фрагментах скла та шийці пляшки, вилучених при ОМП, об. № 1-3, надісланих на дослідження, виявлена кров людини. При встановлені групової належності крові за системою АВ0 в об. № 1-3 виявлений антиген Н. Отже, кров в даних об`єктах могла походити від потерпілого ОСОБА_13 і не могла походити від підозрюваного ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 216-217).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 186 від 28.08.2023 при судово-медичній експертизі у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження: рани грудної клітки: одна рана, що проникає грудну клітину, дві рани непроникаючі. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії предмета, не виключено, з колюче-ріжучими властивостями, на кшталт леза ножа. Індивідуальних властивостей травмуючих предметів експертизою не виявлено. Проникаюче поранення грудей у ОСОБА_13 за ступенем тяжкості є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Непроникаючі поранення грудей ліворуч належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 доби). Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк та при обставинах, викладених у постанові. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту від 07.07.2023 за його участю. Враховуючи характер тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_13 , потерпілому було завдано не менше 3-х ударів травмуючим предметом (т. 1 а.с. 125-126).

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями допитаних в судовому засіданні в суді першої інстанції свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_35 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2023, в якому ОСОБА_13 повідомив, що 22.06.2023 о 22:20 год. ОСОБА_10 під час бійки у будинку за адресою АДРЕСА_3 , наніс йому тілесні ушкодження, які спричинив ударами ножем (т. 1 а.с. 63);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2023 з фототаблицею, відповідно до якого об`єктом огляду була територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . У протоколі детально описано обстановку на місці події і зафіксовано слідову картину, у тому числі сліди та плями бурого кольору, які були виявлені на прибудинковій території та в будинку (кімната 4, шпалери у коридорі, підвіконня, на кухні) (т. 1 а.с. 65-78);

- інформацією, що міститься у довідці КНП «Васильківської БЛІЛ» ВМР № 21 від 23.06.2023, згідно з якою 22.06.2023 о 23:14 год. у приймальне відділення КНП «Васильківської БЛІЛ» ВМР був доставлений ОСОБА_13 з діагнозом «проникаюче поранення грудної клітини зліва». Алкотест позитивний - 2,478 проміле (т. 1 а.с. 83);

- випискою із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення № 3438 від 29.06.2023;

- даними протоколу слідчого експерименту від 07.07.2023 року з додатком - відеозаписом з технічного засобу «Panasonic Full HDS6 MP» за участю потерпілого ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 58, 95-100);

- протоколом освідування особи від 23.06.2023, проведеного за участі спеціаліста-криміналіста та понятих, з метою виявлення на тілі ОСОБА_10 слідів кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 172-173);

- даними протоколу відібрання зразків у ОСОБА_10 з ротової порожнини для проведення експертизи від 23.06.2023(т. 1 а.с. 176-177);

- висновком експерта № 141 від 03.07.2023, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлено численні садна та синці на тілі. Дані тілесні ушкодження спричиненні від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові. Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т. 1 а.с. 179);

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 347 від 26.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_10 властиві емоційна нестійкість і лабільність. Судження обвинуваченого переважно егоцентричні, категоричні. Поведінка здебільшого демонстративна. Виявляє мінливість настрою, коли розмова зачіпає суб`єктивно неприємні теми, реагує погіршенням емоційного фону, фіксованістю на отриманій негативній інформації, чутливістю сприйняття. Під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на емоційно нестабільний розлад особистості, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, станом на момент проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. Страждає на психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Він потребує лікування з приводу цього захворювання на загальних підставах (т. 1 а.с. 227-228);

- письмовою розпискою ОСОБА_13 від 20.07.2023 підтверджено отримання від ОСОБА_38 , дружини обвинуваченого, грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. як компенсації матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 227-228) та іншими дослідженими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності кожного доказу, а сукупності зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Апеляційна скарга захисника обвинуваченого не містить обґрунтованих доводів, які би указували на незаконність ухваленого вироку та наявність передбачених ст. 415 КПК України підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, так само вказані підстави не навела захисник обвинуваченого і в судовому засіданні.

Посилання захисника на те, що поранення ОСОБА_13 наніс ОСОБА_14 , в якого з потерпілим був конфлікт і який неодноразово вирішував свої конфлікти саме так, спростовується показаннями як самого потерпілого ОСОБА_13 , так і показаннями свідків, які вказували на те, що бійка відбувалась саме між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_10 , крім того, наявність конфлікту між ОСОБА_13 та ОСОБА_24 не спростовує правильність висновків суду про те, що тілесні ушкодження потерпілому завдані саме ОСОБА_10 .

Посилання захисника на неможливість покладення в основу обвинувального вироку показів потерпілого, колегія суддів вважає помилковими та не приймає до уваги з огляду на те, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 України підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, а не лише показаннями потерпілого.

Щодо посилання захисника на неправильну оцінку судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_35 та потерпілого, а також недопустимість протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання від 23.06.2023 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції стороною захисту не ставилось питання про повторне дослідження цих доказів у вказаному кримінальному провадженні з метою надання їм іншої оцінки, ніж та, що була надана судом першої інстанції. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Отже, враховуючи відсутність клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів, суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості самостійно вирішувати питання про повторне дослідження показів свідка ОСОБА_35 та потерпілого, з метою надання їм іншої оцінкиніж та, що була надана судом першої інстанції, а також вирішувати питання щодо недопустимості протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання від 23.06.2023 року, відтак колегія суддів погоджується з висновками, зробленими місцевим судом, про належність та допустимість зібраних у вказаному кримінальному провадженні доказів, які перебувають в об`єктивному взаємозв`язку з вчиненим ОСОБА_10 кримінальним правопорушенням та не спростовані в ході судового розгляду.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченого та відсутність підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як про те просить в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи викладене, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_39 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4