АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/88/25
Провадження № 1-кп/491/33/25
ВИРОК

іменем України

24 лютого 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників провадження: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000009, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Ананьїв Одеської області; українець; освіта середня; непрацюючий; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області 03 квітня 2013 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , засудженого вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., 28 жовтня 2024 року ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області покарання, призначене вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року, замінено на покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року покарання, призначене вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року, замінено на покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт. Вказана ухвала 07 листопада 2024 року надійшла на виконання до Подільського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, де 15 листопада 2024 року засудженому, ОСОБА_4 , під підпис роз`яснено порядок і умови відбування покарання, попереджено про відповідальність за порушення порядку відбування покарання та видано направлення до Комунального підприємства «Місто сервіс Ананьївської міської ради», розташованого за адресою: Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, буд. 20, для відпрацювання призначеного покарання, куди йому потрібно було з`явитись 19 листопада 2024 року. Згідно наказу директора Комунального підприємства «Місто сервіс Ананьївської міської ради» від 18 листопада 2024 року № 105-К ОСОБА_4 прийнято до вказаного підприємства для відбуття покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, не більше 4 годин на добу у вільний від основної роботи час, а також йому розроблено графік виходу на роботу з 19 по 29 листопада 2024 року. Однак, у порушення графіку 19, 20, 22 та 25 листопада 2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, з метою ухилення від призначеного йому покарання, без поважних причин не з`явився до Комунального підприємства «Місто сервіс Ананьївської міської ради» та відпрацював лише 4 години громадських робіт 21 листопада 2024 року. За порушення порядку та умов відбування покарання 26 листопада 2024 року начальником Подільського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на підставі статті 40 КВК України засуджений, ОСОБА_4 , був письмово попереджений про те, що у разі продовження порушення порядку і умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України. Після чого у продовження свого протиправного умислу, спрямованого на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 , діючи умисно, свідомо ігноруючи покладені на нього обов`язки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, без поважних причин для відбування покарання до Комунального підприємства «Місто сервіс Ананьївської міської ради» не з`являвся та покарання у виді громадських робіт в повному обсязі не виконав.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до статті 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до Комунального підприємства «Місто сервіс Ананьївської міської ради» без поважних причин, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року, відпрацювавши фактично 4 години з призначених йому 240 годин.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, за кваліфікуючими ознаками - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначені питання обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

Крім того, у підготовчому засіданні 24 лютого 2025 року обвинувачений вказав про те, що буде захищатися самостійно, будь-яких клопотань про призначення захисника чи перекладача не заявляв, що підтверджується журналом судового засідання. Підстав для обов`язкової участі захисника у провадженні відповідно до вимог статті 52 КПК України перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.

У відповідності до положень частини першої статті 349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Судом у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор, обвинувачений зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, заслухавши думку учасників процесу, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення статті 349 КПК України, суд на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого. Ухвала суду занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що був засуджений до 17000 гривень штрафу за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, штраф не сплатив через брак коштів, штраф замінили на громадські роботи, він їх не виконав, оскільки йому було соромно їх виконувати. Поважні причини, за яких не відпрацював громадські роботи, не пояснив. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після допиту обвинуваченого прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинуваченого, а саме:

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Одеської області, серії НОМЕР_1 , виданий 03 квітня 2013 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області, згідно з якої зареєстрованим місце проживання ОСОБА_4 є адреса: АДРЕСА_1 ;

- листа Комунального некомерційного підприємства «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» від 16 січня 2025 року за № 11, згідно якого ОСОБА_4 на «Д» (диспансерному) обліку в кабінетах у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває;

- листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 січня 2025 року за № 69, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на військову обліку у зазначеному відділі, на військову службу не призивався;

- листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17 січня 2025 року за № 1500-0312-5/11686, згідно якого ОСОБА_4 на облік як отримувач пільг на оплату житлово-комунальних послуг у Головному управлінні не перебуває;

- листа Ананьївської міської ради від 16 січня 2025 року за № 04-32/120, згідно якого ОСОБА_4 не є депутатом зазначеної міської ради;

- довідку Ананьївської міської ради від 15 січня 2025 року за № 38, згідно якої ОСОБА_4 проживає за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 ;

- характеристику, видану Ананьївською міською радою від 15 січня 2025 року за № 39, згідно якої за час проживання в м. Ананьїв скарг та заяв від мешканців міста до Ананьївської міської ради на ОСОБА_4 не надходило. Іншими відомостями міська рада не володіє;

- довідку про склад сім`ї, видану Ананьївською міською радою від 15 січня 2025 року за № 40, згідно якої до складу сім`ї ОСОБА_4 входить безпосередньо сам ОСОБА_4 ;

- листа Подільського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 14 січня 2025 року за № 13/28/1/1-25, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на обліку в Подільському районному секторі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області;

- довідку УІАП ГУНП України в Одеській області від 15 січня 2025 року та ДІ МВС України від 15 січня 2025 року, згідно якої ОСОБА_4 раніше було засуджено 07 листопада 2013 року Любашівським районним судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт в кількості 120 годин. 19 травня 2014 року знятий з обліку по закінченню загальних робіт;

- копію вироку Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.;

- копію ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року, якою покарання, призначене вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року, замінено на покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 25 квітня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради, згідно якого у відомостях відносно дитини значиться: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відомостях про батьків значиться: батько - ОСОБА_6 та мати - ОСОБА_7 . З чого вбачається, що ОСОБА_4 не є батьком дитини.

Вказані докази судом визнано належними, допустимими та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння.

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів. Ухвала суду занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

У судових дебатах:

Прокурор Любашівської окружної прокуратури Одеської області, ОСОБА_3 , зазначив, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки. На підставі частини першої статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року та остаточно, за правилами статті 72 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки і 20 днів з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненому він визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

В останньому слові ОСОБА_4 зазначив, що про скоєне він шкодує та просив суворо його не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_4 був обізнаний про наслідки ухилення від покарання, однак свідомо ухилився від його виконання, що повністю визнав під час судового розгляду та що знайшло своє підтвердження у досліджених судом доказах. Під час досудового розслідування кримінального провадження, його розгляду судом останній не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин, які перешкодили йому виконати покарання у встановлений Комунальним підприємством «Місто сервіс Ананьївської міської ради» графік, що спростовує відсутність умислу в діях ОСОБА_4 на ухилення від виконання громадських робіт.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, є правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироків суду. Об`єктивна сторона полягає в ухиленні від відбування громадських робіт.

Ухилення від відбування громадських робіт - це невиконання особою, яка засуджена до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи чи навчання час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, протягом строку, вказаного у вироку суду. Ухилення у цьому випадку може полягати у нез`явленні для виконання таких робіт, у безпосередній відмові виконувати визначену для засудженого роботу тощо. Вказане кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у статті 389 КК України діянь. Суб`єкт спеціальний, ним може бути тільки особа, засуджена до відповідних видів покарань. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Тобто, виходячи з диспозиції ч. 2 ст. 389 КК України, це кримінальне правопорушення не містить у собі як обов`язкову ознаку суспільно небезпечні наслідки, та вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у цій статті дій, тобто має формальний склад.

При обранні ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України відносяться до кримінальних проступків, обвинувачений не перебуває на спеціальних обліках, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, покарання, передбачене санкцією цієї статті у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок в період відбування покарання, призначеного вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року та заміненого на підставі ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року, суд доходить до висновку про необхідність призначення останньому остаточного покарання із застосуванням положень статті 71 КК України, шляхом повністю приєднання невідбутого покарання до покарання за новим вироком.

Відповідно до частини першої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

В пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання роз`яснено, що за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

За змістом пунктів 4, 5 частини першої статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку статті 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком приєднати фактично невідбуту частину (236 годин громадських робіт) покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області, покарання за яким у виді штрафу було замінено ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 на 240 годин громадських робіт, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями пунктів 4, 5 частини першої статті 72 КК України (236 годин : 8 = 29 днів).

Призначене покарання, на думку суду, відповідає вимогам статтей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 366-371, 373-374, 376, 395, 532, 615 ч. 15 КПК України, статтями 1, 12, 50, 65, 66, 67, 71, 72, 389 ч. 2 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, - ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, і призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який 28 жовтня 2024 року ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області змінено в частині покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин, фактично невідбутим 236 годинам громадських робіт, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 29 (двадцяти дев`яти) дням пробаційного нагляду, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки і 29 днів.

Відповідно до частини другої статті 59-1 покласти на ОСОБА_4 в період пробаційного нагляду наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини третьої статті 59-1 покласти на ОСОБА_4 в період пробаційного нагляду наступні обов`язки:

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до положень частини першої статті 49-2 КВК України строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

У відповідності до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України суд обмежився оголошенням резолютивної частини вироку.

Копію повного тексту вироку негайно після оголошення вручити учасникам судового провадження.

Копію вироку після набрання ним законної сили надіслати до Подільського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для виконання покарання у виді пробаційного нагляду.

Суддя ОСОБА_8