Справа №522/1636/25
Провадження №1-кс/522/839/25
УХВАЛА

30 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення ВнП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узлова Тульської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

-Суворовським районним судом м. Одеси 12.01.2024 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць (звільнений 06.08.2024 за відбуттям покарання),

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000049 від 26.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчого відділення ВнП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження за №0000049 від 26.01.2025 рокуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтовуючи його наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, щов провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Приморською окружною прокуратурою міста Одеси.

Вказане кримінальне провадження зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_9 про вжиття заходів відносно невідомого їй чоловіка, який 25.01.2025приблизно о 19:00 годині проник до квартири АДРЕСА_2 , в якій вона тимчасово мешкає, та відкрито заволодів належними їй речами, чим спричинив останній матеріальний збиток.

Досудовим розслідуванням становлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим та звільненим по закінченню строку відбуття покарання 06.08.2024 з ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово було продовжено та який діє на теперішній час, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив повторно умисний злочин за наступних обставин.

25.01.2025 приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив вхідні металопластикові двері до квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкає потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану,з використанням невстановленого предмету заздалегідь підговленого для вчинення правопорушення, віджав вхідну дверь до вищевказаної квартири, пройшов до приміщення, де у валізу потерпілої із наліпками героїв «Марвел» склав її особисті речі, а саме:

- «MacBook Pro 13» Версія «macOS 12.6.5», серійний номер «CO2HCAXGQ05D» сірого кольору, з зарядним пристроєм, вартістю 68000 грн;

- Apple Magic Mouse - Black Multi-Touch Surface Model A1657 (MMMQ3 RS/a) чорного кольору вартістю 4700 грн., яку купували 10.07.2022 року;

- зарядний дріт для Iphone 13 вартістю 1000 грн;

- «iPad Air 3» Версія «iPadOS 18.1.1», серійний номер «F9FYD6R1LMPF», сірого кольору, вартістю 15000 грн;

- Apple pencil першого покоління, білого кольору, вартістю 1500 грн.

Після чого, вчинивши вищевказані дії ОСОБА_5 намагався таємно зникнути з місця події, однак у цей час додому повернулася потерпіла ОСОБА_9 , яка спробувала перешкодити ОСОБА_5 покинути місце скоєння кримінального правопорушення, проте останній, продовжуючи свої злочинні дії, взяв потерпілу за верхній одяг та відштовхнув назад, після чого разом із викраденим майном, вибіг з квартири. Надалі, ОСОБА_9 наздогнала ОСОБА_5 на подвір`ї свого будинку та схопилася за валізу, однак останній знов відштовхнув її та зник у невідомому напрямку, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 90200 гривень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.01.2025 в порядку ст. 208, 615 КПК України було затримано та 28.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Встановлено, що ОСОБА_5 не має постійного місяця мешкання на території м. Одеси та є громадянином Російської Федерації, неодружений, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, 06.08.2024 звільнений за відбуттям покарання, джерела доходів для існування його не відомі, міцні соціальні зв`язки відсутні, утриманців не має.

Також, відповідно до відомостей Інформаційного порталу національної поліції «Цунамі», ОСОБА_5 перебуває у розшуку за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за слідчим відділенням відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, та слідчим відділом відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області йому 22.01.2025 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 будучи обізнаним, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану території України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на його причетність до вчинення кримінального правопорушення, також він обізнаний щодо місця проживання потерпілої, тобто ОСОБА_5 перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілу та свідків, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини проти власності, відбував реальну міру покарання, офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000049 від 26.01.2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим та звільненим по закінченню строку відбуття покарання 06.08.2024 з ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово було продовжено та який діє на теперішній час, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив повторно умисний злочин за наступних обставин.

25.01.2025 приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив вхідні металопластикові двері до квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкає потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану,з використанням невстановленого предмету заздалегідь підговленого для вчинення правопорушення, віджав вхідну дверь до вищевказаної квартири, пройшов до приміщення, де у валізу потерпілої із наліпками героїв «Марвел» склав її особисті речі, а саме:

-«MacBook Pro 13» Версія «macOS 12.6.5», серійний номер «CO2HCAXGQ05D» сірого кольору, з зарядним пристроєм, вартістю 68000 грн;

-Apple Magic Mouse - Black Multi-Touch Surface Model A1657 (MMMQ3 RS/a) чорного кольору вартістю 4700 грн., яку купували 10.07.2022 року;

-зарядний дріт для Iphone 13 вартістю 1000 грн;

-«iPad Air 3» Версія «iPadOS 18.1.1», серійний номер «F9FYD6R1LMPF», сірого кольору, вартістю 15000 грн;

-Apple pencil першого покоління, білого кольору, вартістю 1500 грн.

Після чого, вчинивши вищевказані дії ОСОБА_5 намагався таємно зникнути з місця події, однак у цей час додому повернулася потерпіла ОСОБА_9 , яка спробувала перешкодити ОСОБА_5 покинути місце скоєння кримінального правопорушення, проте останній, продовжуючи свої злочинні дії, взяв потерпілу за верхній одяг та відштовхнув назад, після чого разом із викраденим майном, вибіг з квартири. Надалі, ОСОБА_9 наздогнала ОСОБА_5 на подвір`ї свого будинку та схопилася за валізу, однак останній знов відштовхнув її та зник у невідомому напрямку, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 90200 гривень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.01.2025 в порядку ст. 208, 615 КПК України було затримано та 28.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події; протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення для впізнання по фотознімками, протоколом затримання ОСОБА_5 , у ході якого у останнього виявлено та вилучено особисті речі потерпілої ОСОБА_9 , та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є раніше судимим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

При цьому слідчий суддя враховує, що ризики, передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, органом досудового розслідування доведені та є обґрунтованими, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином РФ, офіційно не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він раніше судимий та відбувши покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий умисний злочин.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучи обізнаним, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану території України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на його причетність до вчинення кримінального правопорушення, також він обізнаний щодо місця проживання потерпілої, тобто ОСОБА_5 перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілу та свідків, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини проти власності, відбував реальну міру покарання, офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Крім того, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 83, 154-1, 197, 371-371, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВнП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000049 від 26.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 58 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.03.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 30 січня 2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп.) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/839/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у зазначеному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 28.03.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1