БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/338/25
Провадження №1-кп/497/113/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотань прокурора

20.03.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0001374 від 12.10.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Болградського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

13 лютого 2025 року було проведеного підготовче засідання та ухвалою суду від 13.02.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 призначено до судового розгляду на 24.02.2025 року (а.с.59-63).

В судовому засіданні 10.03.2025 року було розпочато судовий розгляд обвинувального акту, прокурором оголошено зміст обвинувального акту, визначено порядок та обсяг дослідження доказів в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні 20.03.2025 року прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано два клопотання:

-про визначення підсудності даного кримінального провадження. адресоване Одеському апеляційному суду (а.с.83-84);

- про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.78-82).

Щодо клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визначення підсудності, яке адресоване Одеському апеляційному суду.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вказане кримінальне правопорушення вчинено на території Болградського району Одеської області, тобто у межах територіальної юрисдикції Болградського районного суду Одеської області.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилося Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області та 07.02.2025 прокурором затверджено обвинувальний акт, який направлено до Болградського районного суду Одеської області.

Під час проведення судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину свою не визнав.

З метою доведення вини обвинуваченого, повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення виникла необхідність у допиті в судовому засіданні свідка зі зміненими анкетними даними, під час якого суддя має пересвідчитися в його особі шляхом ознайомлення з документами, що містять державну таємницю з грифом секретності «цілком таємно».

Відповідно до вимог Закону України «Про державну таємницю», доступ до державної таємниці мають виключно особи, яким надано допуск до державної таємниці у порядку, встановленому вказаним законом.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження відповідно до ч.3 ст.35 КПК України, здійснюється автоматизованою системою документообігу суду, функціонування якої, у відповідності до ч. 2 ст. 35 КПК України, регулюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до абз. 11 підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015, погодженого наказом Державної судової адміністрації України №45 від 04.04.2015, не розподіляються щодо конкретного судді судові справи в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Згідно ж ч.3 ст. 517 КПК України, до участі у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, допускаються особи, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми та яким надано доступ до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв.

Прокурор вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду вказаного кримінального провадження судді необхідно ознайомитися з документами, що містять державну таємницю, а жодний суддя Болградського районного суду Одеської області не має допуску до державної таємниці та відповідно доступу до документів, що містять державну таємницю, то вони не можуть здійснювати судовий розгляд даного кримінального провадження та суд буде позбавлений можливості прийняти об`єктивне рішення на підставі наявних доказів, які існують у сторони обвинувачення.

З цих підстав, на переконання прокурора, з метою дотримання розумних строків кримінального провадження та не погіршення стану обвинуваченого, забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, кримінальне провадження має бути передано на розгляд до іншого суду, судді якого мають доступ до державної таємниці.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, та наполягав на тому, що б Болградський районний суд надіслав кримінальне провадження № 0001374 від 12.10.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України до Одеського апеляційного суду для передачі на розгляд до іншого суду Одеської області, судді якого мають доступ до державної таємниці відповідно до вимог Закону України «Про державну таємницю».

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора про передачу справи до іншого суду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, ознайомившись з доводами клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно із ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Беручи до уваги положення статей 32, 34 КПК України та з урахуванням того, що вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала і з метою забезпечення визначеного статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про необхідність направлення заявленого прокурором клопотання з матеріалами кримінального провадження до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.78-82)

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.

Прокурор посилається на п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, згідно якої метою та підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 було забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто усвідомлюючи, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, може спробувати переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-незаконно впливати на свідків, у вказаному кримінальному провадженні, оскільки суд відповідно до ст. 23 КПК України отримує показання безпосередньо у судовому засіданні під час допиту свідка, а тому підозрюваний шляхом погроз або вмовлянь може впливати на свідків, з метою зміни ними своїх показів та таким чином уникнення відповідальності за вчинене правопорушення;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, останній неодноразово вже був засуджений за вчинення майнових злочинів та продовжує вчиняти нові злочини проти власності.

При цьому прокурор просить врахувати суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, а саме:

1)вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення останнім до кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років;

3)вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання прокурора більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

А тому метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання прокурора ризики, які встановлено під час обрання запобіжного заходу на теперішній час не зникли, атому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

- прокурор, подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. Звернув увагу, що строк дії попередньої ухвали суду в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 13.04.2025 року. Однак з урахуванням клопотання, яке подано ним, прокурором та необхідністю надіслання кримінального провадження до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності, наполягав на розгляді і задоволенні клопотання саме в цьому судовому засіданні.

По твердженню прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років, та зважаючи на покарання яке загрожує обвинуваченому, останній може вчинити дії до приховування від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому розгляду іншим чином.

Окрім цього прокурор просив залишити розмір застави в розмірі у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення даного клопотання прокурора. Пояснив, що вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає частково, вважає, що відносно нього вчинено провокацію правоохоронними органами. Просив застосувати до нього домашній арешт за місцем постійного проживання, врахувати, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, буде працювати та прибувати до суду за першим викликом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав доводи свого підзахисного та просив клопотання прокурора задовольнити частково, застосувати до обвинуваченого домашній арешт за місцем проживання в м.Одеса, а у разі задоволення клопотання прокурора зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд дослідивши доводи прокурора, що зазначені в клопотанні заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 07.02.2025 року складеного старшим слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , затвердженим прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачується ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001374 від 12.10.2024 року.

З тесту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.332 ч.3 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 22.11.2024, справа №946/9448/24 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням останнього в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», на строк до 18.01.2025 та слідчий суддя визначив розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень (а.с.34-38).

Вказаний запобіжний захід ОСОБА_4 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 15.01.2025 продовжено на строк проведення досудового розслідування, тобто до 21.02.2025 (а.с.39-41).

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 13.02.2025 року за результатами проведеного підготовчого засідання було задоволено частково клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .. Обрано обвинуваченому у кримінальному провадженні №0001374 від 12.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч. 3 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали визначити до 13.04.2025 року включно. Одночасно визначити розмір застави у межах в розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб 151 400.00 гривень (а.с.59-63).

Положеннями ст.199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою

Так, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1).

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який хоча і має постійне місце проживання, однак це м.Одеса, та відстань між м.Болград та м.Одесою є досить значною, яку важко долати у військовий стан оскільки є певні обмеження для чоловіків від 18 до 60 років, що може бути перешкодою для розгляду даного обвинувального акту.

Зі слів перебуває у цивільному стані, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до затримання працював не офіційно водієм та отримував в місяць 40 тисяч гривень заробітної плати, зареєстрованого нерухомого майна на праві власності не має.

Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На процесуальні ризики незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків вказує той факт, що судом не досліджено докази, свідки не допитані, вину обвинувачений визнає частково.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цієї особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватими у його вчиненні, даних про особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що ризики продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи дане клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу у раніше визначеному розмірі - 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 50 = 151 400.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду; - повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

Керуючись ст.ст. 32, 34, 131, 177, 178, 194, 182, 183, 314-315, 317, 372, 376 ч.5 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали кримінального провадження № 0001374 від 12.10.2024 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - направити до Одеського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про направлення даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 на розгляд іншого суду Одеської області, судді якого мають доступ до державної таємниці відповідно до вимог Закону України «Про державну таємницю».

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 -? задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у кримінальному провадженні №0001374 від 12.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 18.05.2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах в розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 50 = 151 400.00 гривень), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13.04.2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення? застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого ?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення копії ухвали

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст даної ухвали суду складено і проголошено о 08:45 годині 21.03.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1