Справа № 638/4694/25
Провадження № 1-кп/638/1457/25
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора

Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 02 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Машівський район, Полтавська область, громадянин України, із середньою освітою, раніше не судимий, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, перебував на посаді командира відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 02 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 16 від 10.02.2023 молодшого сержанта ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №15-РС від 10.02.2023 на посаду командира відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , визнано таким що справу та посаду прийняв та приступив до виконання обов?язків військової служби.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», на момент вчинення злочину, молодший сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» зобов?язують молодшого сержанта ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов?язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків він зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду командира відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов?язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду командира відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 08.08.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), самовільно, без дозволів командирів залишив місце служби - місце розташування відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), поїхав у невідомому напрямку, перебував поза місцем служби, обов?язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

29.10.2024 ОСОБА_4 прибув до приміщення Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві та повідомив про вчинений ним злочин, а також про бажання подальшого проходження служби.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_4 з 08.08.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) по 29.10.2024 проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти заявленого клопотання та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Крім цього, підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Крім того Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З матеріалів кримінального провадження, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 16 від 10.02.2023 молодшого сержанта ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №15-РС від 10.02.2023 на посаду командира відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , визнано таким що справу та посаду прийняв та приступив до виконання обов?язків військової служби.

Згідно з довідкою № 478-08022024/63210 ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягався.

Відповідно до письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 НГУ від 23 січня 2025 року ОСОБА_6 № 6/52/12-503, військова частина НОМЕР_3 НГУ надає згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України, не притягався, виявив бажання повернутися на військову службу, а також наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 НГУ на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст.ст. 284-286, ч. 3 ст. 288, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 02 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 401 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 02 лютого 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 НГУ для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 НГУ після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1