УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 Справа №607/24075/24 Провадження №1-кп/607/2138/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0002233 від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. Подане клопотання мотивує тим, що ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на представників потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на інший більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2024 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 21 грудня 2024 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений;

- наявність іншого кримінального провадження про обвинувачення останнього, яке надійшло на розгляд суду;

- дані, що характеризують його особу, зокрема раніше судимий за умисний корисливий злочин та знову обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності, відсутність у нього законного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на інший більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі до задоволення не підлягає.

Окрім цього, до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000501 від 21 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03 грудня 2024 року, переданий судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, який заперечив щодо об`єднання кримінальних проваджень, обвинуваченого та захисника, які щодо вирішення питання про об`єднання покладаються на думку суду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Із ст.334 КПК України вбачається, що матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно із ч.1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття судом рішення про об`єднання матеріалів кількох кримінальних проваджень в одне, в разі виявлення вказаних у законі підстав для цього.

Вивчивши обвинувальні акти, суд вважає, що кримінальне провадження №0000501 від 21 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України не підлягає об`єднанню із кримінальним провадженням №0002233 від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, оскільки об`єднання вказаних кримінальних проваджень може негативно вплинути на повноту судового розгляду та порушення розумного строку розгляду кримінального провадження №0002233, а тому їх об`єднання є не ефективним.

Крім цього, у випадку об`єднання кримінальних проваджень, це потягне за собою безпідставне затягування розгляду поточного кримінального провадження та не сприятиме досягненню завдань кримінального судочинства щодо розумних строків.

На підставі викладеного та враховуючи, що об`єднання зазначених вище кримінальних проваджень не забезпечить беззаперечне виконання вимог ст.ст. 2, 28 КПК України щодо забезпечення виконання завдань кримінального провадження та дотримання розумних строків розгляду вказаних проваджень, є достатні підстави вважати, що їх спільний розгляд на даному етапі є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 334 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0002233 від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України відкласти на 29 січня 2025 року о 11 год. 00 хв.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 годин 59 хвилин 09 лютого 2025 року.

В об`єднанні кримінального провадження №0000501 від 21 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України із кримінальним провадженням №0002233 від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000501 від 21 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (судова справа № 607/25977/24; судове провадження №1-кп/607/2220/2024) передати керівнику апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розподілу матеріалів кримінального провадження в загальному порядку.

Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованого запобіжного заходу до обвинуваченого, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1