Справа № 638/5556/25
Провадження №1-кп/638/1492/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 18.03.2025, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, утриманців не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2025 за ст.126-1 КК України до 240 годин громадських робі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2025, який набрав законної сили 03.03.2025, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, та у відповідності до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосовано до останнього обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці. Із вказаним рішенням суду ОСОБА_3 був ознайомлений у встановленому законом прядку. Разом з цим, заступником начальника Управління - начальником відділу у справах сім?ї Управління у справах сім?ї та молоді Департаменту у справах сім?ї, молоді та спорту Харківської міської ради ОСОБА_4 06.03.2025 письмово, під розписку, вручено виклик про явку 10.03.2025, 12.03.2025, 14.03.2025 до Управління у справах сім?ї та молоді Департаменту у справах сім?ї, молоді та спорту Харківської міської ради (далі Управління) за адресою: м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, 6-й під?їзд, 6 поверх, к. 309, для проходження програми для кривдників та роз?яснено наслідки неявки, зокрема можливість притягнення до відповідальності за ст.390-1 КК України.

Однак, ОСОБА_3 отримавши вказані виклики прийшов за викликом 10.03.2025 та за відсутності поважних об?єктивних обставин не з?явився 12.03.2025 та 14.03.2025, про причини неявки уповноважених осіб Управління у справах сім?ї та молоді Департаменту у справах сім?ї, молоді та спорту Харківської міської ради не повідомив. Тобто, ОСОБА_3 не виконав обов?язок, покладений на нього вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 та маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, за відсутності поважних причин, ухилився від неї.

Таким чином, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на невиконання обмежувального заходу та на порушення нормальної діяльності правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, умисно в період з 12.03.2025 по 14.03.2025 не прибув до Управління у справах сім?ї та молоді Департаменту у справах сім?ї, молоді та спорту Харківської міської ради для проходження програми для кривдників, тим самим умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

За встановлених обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступка доведена повністю та кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ст.390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2025 за ст.126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання не відбув, із середньо-технічною освітою, неодружений, утриманців не має, тимчасово не працює, під наглядом та на обліку лікаря-нарколога й психіатра не перебуває. Крім цього, вироками Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.02.2024 та від 25.03.2024 був засудженим за ч. 1 ст. 125 до покарання у виді штрафу в розмірі 50 нмдг, який сплатив, в силу ст. 89 КК України судимість за вказаними вироками погашена.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, суд такою не визнає, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, є кримінальним проступком.

Враховуючи викладене, а також обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати покарання у виді обмеження волі у мінімальних межах.

При прийняті рішення щодо призначення обвинуваченому покарання за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 не є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, не є пенсіонером або військовослужбовцем строкової служби.

Разом з тим, згідно вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2025, який набрав законної сили 03.03.2025, ОСОБА_3 засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. За повідомленням Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 24.03.2025 за вих.№24/35/1248-25 станом на 24.03.2025 призначене покарання за вказаним вироком ОСОБА_3 не відбуте, не відпрацьована кількість громадських робіт становить 240 годин.

Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст. 71 КК України).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 призначається у виді обмеження волі, за сукупністю вироків в порядку ст.71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2025, що буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 75 КК України суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, систематичності вчинення ним адміністративних та кримінальних правопорушень проти здоров`я особи, що пов`язані з домашнім насильством, небажання ставати на шлях виправлення та недієвості обмежуючих кримінально-правових засобів, застосованих до нього раніше, звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання не буде сприяти належному виконанню завдань кримінального провадження та цілей покарання, а саме: захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 381, 382, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2025, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1