ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 Справа №607/25707/24 Провадження №1-кп/607/122/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664 від 07 липня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що 25 грудня 2023 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/18335/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

В подальшому, у ОСОБА_3 , який достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.12.2023 року у справі №607/18335/23, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що протягом згаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, що набрали законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрали законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 07.07.2024 по вул. Руській, 18, у м. Тернополі керував транспортним засобом марки «BMW» моделі 320 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування терміном на 1 рік згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Надалі, 25.02.2024 працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області відносно ОСОБА_3 винесено постанову серії ББА № 50222 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 382 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності, а саме те, що 07.07.2024 о 13 год 00 хв він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк один рік. Крім того, зазначив, що штраф, накладений постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2023 року він сплатив. Просить суд суворо не карати і визначити йому покарання у виді штрафу.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч. 3 ст. 349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, дані щодо особи обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та за місцем проживання характеризується позитивно, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1