Номер провадження 1-кс/754/840/25
Справа № 754/3832/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2025 року

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

з участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодження з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 14.03.2025 року подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.345 ч.2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, чим ухилятиметься від забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, може знищити, спотворити або приховати будь-які речі та документи, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення вчинене відносно працівника правоохоронного органу в умовах воєнного стану та має значний суспільний резонанс. Крім того, після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний переховувався, що вказує на обґрунтованість ризику переховування підозрюваного від слідства та суду, перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, спотворити або приховати докази у кримінальному провадженні, впливати на свідків, а тому інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки прокурор в своєму клопотанні не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначила, що на утриманні ОСОБА_5 є троє неповнолітніх дітей, а тому з урахуванням особи підозрюваного, просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов"язання або заставу.

Підозрюваний підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного.

Судом встановлено, що в Деснянському УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000754 від 11.03.2025 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.345 ч.2 КК України.

Відповідно до встановлених досудовим розслідуванням обставин, 11.03.2025 року о 09:35 год. на ділянці дороги навпроти будинку за адресою: м. Київ, бульв. Верховної Ради, 33/1, яка відноситься до Деснянського району міста Києва, рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «G400 CDI», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з порушенням правил дорожнього руху направлявся до вул. Гната Хоткевича у місті Києві, та до якого підійшов працівник УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_7 . Побачивши працівників правоохоронного органу, а саме працівників управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України, у ОСОБА_5 виник умисел направлений на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків. Достовірно розуміючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу під час виконання своїх службових обов`язків, ОСОБА_5 почав вести себе агресивно та висловлюватись в бік ОСОБА_7 нецензурною лайкою, а також розуміючи, що ОСОБА_7 , перебуває поруч з автомобілем з лівою сторони почав різкий рух, та вказаними діями наніс удар лівим дзеркалом заднього виду автомобіля в область лівого плеча ОСОБА_7 , які тілесних ушкоджень не завдали, проте завдали фізичного болю потерпілому. З метою припинення порушення правил дорожнього руху ОСОБА_5 , ОСОБА_7 підійшов до водійської двері автомобіля та поклав ліву руку на передні водійські двері, однак ОСОБА_5 схопив ліву руку та формений одяг ОСОБА_7 , продовжив рух на автомобілі.

Продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 , з метою перешкоджання поліцейському ОСОБА_7 здійснювати свої службові обов`язки, маючи умисел направлений на умисне заподіяння ОСОБА_7 , який є працівником правоохоронного органу, тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, продовжив рух на автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «G400 CDI», держаний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому тримав за ліву руку та формений одяг ОСОБА_7 на лівій передній двері автомобіля, чим унеможливив забезпечення безпеки для здоров`я ОСОБА_7 , який намагався правою рукою вивільнитись від утримання ОСОБА_5 за ліву руку та формений одяг, та стояв на порозі вказаного автомобіля, який звернув з дороги та направився до зеленої зони вздовж бульв. Верховної Ради у місті Києві, де ОСОБА_7 вивільнивши ліву руку, зістрибнув з порогу автомобіля. Після чого, ОСОБА_5 перебуваючи за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «G400 CDI», держаний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце події.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців - на задній поверхні правого ліктьового суглобу(2), на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, садна - на фоні синця на задній поверхні правого ліктьового суглобу, кожне з яких відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

13.03.2025 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 затриманий 12.03.2025 року о 16.28 год.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні. У клопотанні слідчого та долучених до нього матеріалів наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу, та позицію захисту, слідчий суддя приходить до наступного

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик у кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Обґрунтовуючи ризик переховування, орган досудового розслідування посилається, як на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі на строк до 5 років, а також на той факт, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, крім того має статки, які може використати для виїзду за кордон, а тому слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В даному кримінальному провадженні продовжується проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне розслідування кримінального правопорушення, вживаються заходи на встановлення та збір доказів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_5 з метою ухилення від відповідальності може вчинити дії, спрямовані на знищення, спотворення та переховування таких доказів, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий зазначає, що встановлені у кримінальному провадженні свідки не допитані судом, у випадку не застосування запобіжного заходу та покладених процесуальних обов`язків на підозрюваного, останній матиме можливість здійснювати тиск, підбурювання, підкуп вже встановлених свідків з метою зміни ними своїх показань або відмови від наданих показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити стадії досудового розслідування до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, що свідчить про обґрунтованість ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення щодо працівника правоохоронного органу в умовах воєнного стану, що становить значну суспільну небезпеку та суспільний резонанс, обґрунтованість зазначених в клопотанні ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, приховати, знищити чи спотворити речові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної його процесуальної поведінки.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

В сукупності, докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак клопотання підлягаю задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового розслідування та суду, для забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю необхідним застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000754 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 16 год. 28 хв. 12 березня 2025 року.

Строк дії ухвали - до 16 год. 28 хв. 10 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя