Провадження № 1-кп/932/1070/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011161 від 27.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області, освіта вища, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , звання солдат, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , за ст.408 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем за призивом під час мобілізації на особливий період, проходячи її на посаді гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 21 грудня 2023 року самовільно залишив місце служби, розташоване в місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_5 виявив намір на продовження проходження військової служби, у зв`язку з чим самостійно звернувся до військової частини НОМЕР_3 з метою проходження в цій частині військової служби та отримав письмову згоду на це командира військової частини. Зазначаючи на ці обставини, а також на те, що раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст.ст.407,408 КК України не притягувався, сторона захисту, не оспорюючи правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 , просила застосувати до нього положення ч.5 ст.401 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього за ч.4 ст.408 КК України закрити.

Прокурор проти заявленого стороною захисту клопотання, повністю підтриманого обвинуваченим, не заперечував.

Надавши оцінку правовим підставам заявленого клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з такого.

Частиною першою ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон №3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким внесені зміни до Кримінального та кримінального процесуального Кодексів.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Аналогічні положення містяться в ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно якої військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Згідно ч.3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Як встановлено судом і підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації ОСОБА_5 21 грудня 2023 року з метою ухилення від військових обов`язків самовільно залишив місце служби.

У грудні 2024 року ОСОБА_5 звернувся до військової частини НОМЕР_3 з метою продовження в зазначеній військовій частині проходження військової служби.

30.12.2024 ним отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 , яка готова прийняти його для продовження проходження ним військової служби.

Приймаючи до уваги наведене та наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в порядку, визначеному ч.5 ст.401 КК України, суд вважає за можливе клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України для продовження проходження військової служби задовольнити, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а також безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті ОСОБА_5 роз`яснено і зрозуміло.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст.203, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0011161 від 27.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст.408 ч.4 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання даної ухвали законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано.

Повний текст ухвали оголошено 08.01.2025 о 08.20 год.

Суддя ОСОБА_1