Справа№ 953/1750/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання в режимі відео конференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.10.2022 Київським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 150 годин громадських робіт; 10.07.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 389 КК України до 2 місяці 5 днів арешту; 14.08.2023 Київським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 3 місяців арешту. Покарання відбував у Диканівській виправній колонії № 12, звільнений 11 січня 2024 року у зв?язку з відбуттям покарання; 19.07.2024 Київським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік; 11.09.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 20 днів обмеження волі, 10.02.2025 Київським районним судом м. Харкова за ст. 390-1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному домі, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 26.04.2024 близько о 08.00 год ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно своєї бабусі ОСОБА_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та вимагав гроші на алкогольні напої, внаслідок чого могла бути завдана психологічна та фізична шкода здоров`ю потерпілої. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу 340 (триста сорок) грн.

Так, 11.08.2024 близько о 10.00 год ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно бабусі ОСОБА_5 , а саме: требував гроші, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2024 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу 340 (триста сорок) грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст.173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

Так, 13.02.2025 приблизно о 08:00 год ОСОБА_4 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив економічне, фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , що виражалося у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та вимогою надати грошові кошти на алкогольні напої, погроз застосування відносно неї фізичного насильства та штовхані потерпілої. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав в повному обсязі, та пояснив, що дійсно він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст.173-2 КУпАП. 13.02.2025 приблизно о 08:00 він перебував за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив економічне, фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та вимагав надати грошові кошти на алкогольні напої, погрожував застосуванням відносно неї фізичного насильства та штовхав її.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Як особа ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 10.02.2025 Київським районним судом м. Харкова за ст. 390-1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців.

Щодо пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, відповідно до ст. 66 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до розуміння правової природи та значення поняття щирого каяття, наданих у правових позиціях, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире каяття є сукупністю невід`ємних одне від одного складових, що характеризують об`єктивне ставлення винуватої особи до вчиненого злочину і полягають у повному визнанні своєї провини у вчиненні злочину, висловлюванні жалю з цього приводу та бажання виправити ситуацію, що склалася, а так саме й готовність нести відповідальність. Тобто, всі ці фактори правової поведінки обвинуваченого є невід`ємними складовими щирого каяття. Такої позиції додержується й Верховний Суд у своїх чисельних рішеннях (ВС ККС №759/7784/15-к від 22.03.2018 року; № 756/4830/17-к від 09.10.2018 року).

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Проте матеріали провадження не містять будь-яких об`єктивних даних на підтвердження щирого каяття з боку обвинуваченого, окрім формального визнання своєї провини в загальних межах.

Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст. 71 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання слід обчислювати з моменту фактичного виконання вироку суду.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частки покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного виконання вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1