Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/918/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000403 від 22.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого майстром лісу ДП «Словечанський лісгосп АПК», несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з угодою про визнання винуватості від 27 березня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вимог ст. 33 Конституції України, окрім іншого, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, окрім іншого, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ), затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до пункту 3 Указу, окрім іншого, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Надалі, відповідно до вимог п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28.10.2024 строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 строком на 90 діб.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (у редакції від 25.08.2010 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 724), - далі Правила.

Пунктом 26 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пункті 214 цих Правил.

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України 24.02.2022 постановлено Указ № 65/2022 про оголошення та проведення загальної мобілізації протягом 90 днів з дня набрання чинності Указу, зокрема, на території Житомирської області, дія якого продовжена Указом Президента України № 741/2024 від 28.10.2024.

В порушення вказаних вище вимог Закону, у точно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час у ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, усуненням перешкод.

Так, 07.12.2024, близько 14 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи по вул. Київській, с. Словечне Коростенського району Житомирської області поряд з центральним парком, в ході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ) повідомив останньому що має можливість сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України громадян України, які на період дії воєнного стану тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон, шляхом безпосереднього пішого переведення осіб мобілізаційного віку через лісову місцевість до лінії державного кордону у напрямку республіки Білорусь за грошову винагороду в сумі еквівалентній 4000 доларів США, тобто незаконного переправлення через державний кордон поза пунктами пропуску, сприявши таким чином в усуненні перешкоди для незаконного перетину державного кордону України з корисливих мотивів, та попросив підшукати відповідну особу, яку належним чином проінструктувати.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення особи через державний кордон України, 04.01.2025, близько 12 години, перебуваючи по вул. Київській, с. Словечне Коростенського району Житомирської області поряд з центральним парком, вчергове зустрівся з ОСОБА_6 з метою обговорення всіх організаційних процесів, під час якої також була присутня особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України. В ході розмови ОСОБА_4 надав поради та вказівки особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 щодо перетинання кордону, а саме запропонував спосіб, місце та час переправлення через державний кордон, а також зручний одяг, взуття, мінімальну кількість речей з собою та вказав як діяти у разі виникнення тих чи інших ситуацій, пов`язаних з перетином кордону, проходженням певних процедур, задля невикриття компетентними органами факту незаконності перетину державного кордону України та справжньої мети перетину кордону.

20.01.2025, близько 10 год 10 хв, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рамках контролю за вчиненням злочину, прибули до зони прикордонного контролю, а саме до лісового масиву, що на відстані близько трьох кілометрів на південь від с. Селезівка Словечанської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, де в цей час до них підійшов ОСОБА_4 , з яким відбулося обговорення питань процесу переправлення ОСОБА_7 через держаний кордон України поза пунктом пропуску у напрямку Республіки Білорусь. Після чого, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 поліетиленовий згорток з несправжніми (імітаційними) грошовими коштами у сумі 4000 доларів США в якості оплати за сприяння у його незаконному переправленні через державний кордон України.

Далі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_7 поліетиленовий згорток з несправжніми (імітаційними) грошовими коштами у якості оплати за сприяння незаконного переправлення через державний кордон України, усвідомлюючи, що вказані грошові кошти є справжніми, вказав останньому рухатися за ним з метою його подальшого переведення поза пунктом пропуску через державний кордон України до Республіки Білорусь, однак незаконне переправлення вказаної особи здійснити не зміг, оскільки цього ж дня о 10 год 28 хв був затриманий працівниками правоохоронних органів України та в ході його особистого обшуку вилучено надані ОСОБА_7 грошові кошти.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України як умисні дії, які виразились у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненими з корисливих мотивів.

27 березня 2025 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та зобов`язується співпрацювати з органами прокуратури, суду та надавати правдиві викривальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Сторони при визначенні узгодженої міри покарання враховують вік обвинуваченого, стан здоров`я, а саме наявність низки хронічних захворювань, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований майстер лісу Бігунського лісництва ДП «Словечанський лісгосп АПК», на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений.

При визначенні узгодженої міри покарання сторони також враховують, що обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, сторони погодилися визнати такою, що пом`якшує покарання перебування на утриманні обвинуваченого чотирьох неповнолітніх дітей (із них двоє малолітні). Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, на підставі ст. 69 КК України сторони погоджуються на призначення основного покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України сторони погоджуються застосувати заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації належного ОСОБА_4 мобільного телефону марки «ZTE Blade A3 2020» з сім картою оператору мобільного зв`язку № НОМЕР_1 , який використовувався, як засіб вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просить затвердити угоди.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими, згідно із ч.2 ст.12 КК України, відноситися до тяжких злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладених з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно залишити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 11 травня 2025 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Овруцького районного суду Житомирської області, скасувати.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 473 476, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000403 від 22.11.2024, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання узгоджене сторонами, застосувавши ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - 20.01.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з 20.01.2025 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 11 травня 2025 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 22.01.2025 року на несправжні (імітаційні) засоби грошові кошти у загальній сумі 4000 доларів США, 40 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, ідентичної серії та номеру «РВ 23342384 В», первинне упакування (файлик і липка стрічка) та мобільний телефон «ZTE Blade A3 2020» з сім картою « НОМЕР_1 », скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 27.01.2025 року на майно ОСОБА_4 , а саме: земельну ділянку площею 0,4388 га, кадастровий номер :12:000:0741, та земельну ділянку площею 0,619 га, кадастровий номер :14:000:0038, що на території Бігунського старостинського округу Словечанської територіальної громади (Бігунської сільської ради) Коростенського району Житомирської області, скасувати.

Речові докази: несправжні (імітаційні) засоби грошові кошти у загальній сумі 4000 доларів США, 40 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, ідентичної серії та номеру «РВ 23342384 В», первинне упакування (файлик і липка стрічка) знищити.

Застосувати спеціальну конфіскацію належного ОСОБА_4 мобільного телефону «ZTE Blade A3 2020» з сім картою « НОМЕР_1 » в дохід держави.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1