Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

14 квітня 2025 року смт. Романів

Слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області Кірічук М.М., з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., заявника ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Руденко П.О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 19 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Романівського районного суду Житомирської області з Житомирського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати бездіяльність дізнавача сектору дізнання Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Руденко П.О. в порядку пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України та зобов`язати її розглянути заяву про злочин і повідомити про результат такого розгляду.

Уповноважена особа правоохоронного органу в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. На запит слідчого судді надійшли копії матеріалів перевірки за телефонним зверненням ОСОБА_1 від 19 серпня 2024 року, що зареєстровані за № 13036, та за її заявою про кримінальне правопорушення від 19 серпня 2024 року, яка була прийнята дізнавачем ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України відсутність суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги.

При розгляді скарги ОСОБА_1 повідомила, що вбачає в діях судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 склад правопорушень передбачених статтями 135, 136, 442 КК України оскільки на її думку він не повно дослідив докази при розгляді її скарги на рішення органу досудового розслідування, внаслідок чого не надав допомогу і залишив у небезпеці дочку заявниці та інших осіб, а також вчинив геноцид її сім`ї.

Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною1 статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме такими, що містять інформацію про злочин, є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), проте ОСОБА_1 достатніх відомостей, які вказують на наявність в діях судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 складу правопорушень передбачених статтями 135, 136, 442 КК України, не зазначено.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень статті 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Вказане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аргументи ОСОБА_1 у скарзі про наявність у діях судді ОСОБА_3 кримінально караної поведінки та підстав у зв`язку із цим для внесення до ЄРДР, є безпідставними і ґрунтуються на її суб`єктивній незгоді із процесуальними рішеннями судді, який, на переконання скаржниці, не в повній мірі дослідив докази при розгляді її скарги на рішення органу досудового розслідування.

При розгляді даної скарги ОСОБА_1 повідомила, що оскаржувала рішення слідчого судді Помогаєва А.В. в апеляційному порядку і за наслідками його перегляду таке рішення залишено без змін, що спростовує доводи скаржниці про неповноту дослідження суддею доказів і про незаконність прийнятого ним рішення.

Регламентований КПК України порядок захисту права особи на ініціювання кримінального провадження за відсутності належних на те підстав та відсутності ознак, доказів вчинення кримінального правопорушення не може використовуватися для кримінального переслідування осіб, які у межах повноважень мали право приймати процесуальні рішення.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Руденко П.О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 19 серпня 2024 року - відмовити.

Повний текст ухвали буде складений та направлений учасникам судового провадження 18 квітня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її повного тексту.

Слідчий суддя М.М. Кірічук