Справа № 302/1536/23
Провадження № 1-кп/302/29/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 рокус-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я в режимі відеоконференц- зв`язку кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.02.2024 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.307 КК України до восьми років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.06.2023 року, близько о 20-00 год. в парку ім.Т.Шевченка в м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, будучи в стані наркотичного сп?яніння, ОСОБА_5 умисно, повторно, з метою подальшого збуту особі в м.Мукачево Закарпатської області, придбав у невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_7 » психотропні речовини, після чого став незаконно, умисно їх зберігати в себе, за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , для подальшого перевезення та збуту невстановленій особі в м. Мукачево Закарпатської області.

Надалі, 13.06.2023 року, близько о 09-40 год., маючи при собі в туристичному рюкзаку психотропні речовини, прибув на транспортну парковку біля супермаркету «Сільпо» в м.Івано-Франківськ по вул.Гетьмана Мазепи, сів до маршрутного таксі марки «Рено Трафік» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та вирушив з м.Івано-Франківськ до м.Мукачево Закарпатської області, де на автостанції повинен був зв`язатись через мобільний додаток «Telegram» з невстановленою особою, з метою збуту психотропних речовин особі на ім`я « ОСОБА_8 ».

Далі, близько о 11-40 годин, знаходячись на автодорозі Долина-Хуст Р21 та блок-посту «Торунь», що відноситься до населеного пункту села Торунь Хустського району Закарпатської області, працівниками відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, під час перевірки пасажирів у мікроавтобусі марки «Рено Трафік» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у туристичному рюкзаку, що належить ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено наступні психотропні речовини, які останній незаконно, умисно, зберігав та перевозив з метою подальшого їх збуту, а саме: - порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/5805-НЗПРАП від 14.06.2023 року, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 127.066 г.; - порошкоподібну речовину рожевого кольору, яка містилася в 5 (п`яти) безбарвних, прозорих полімерних пакетах з пазовими замками та смужками червоного кольору біля горловини, яка, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/5817-НЗПРАП від 15.06.2023 року в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 53.2860 г. Загальна маса психотропної речовини амфетаміну (у перерахунку на амфетамін основу) становить - 180.352 г., що відповідає особливо великим розмірам згідно Таблиці №2 невеликі, великі, особливо великі, розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу в редакції Наказу Міністерства охорони здоров?я № 634 від 29.07.2010; - 16 (шістнадцять) таблеток синього кольору, 5 (п`ять) таблеток сірого кольору та 1 (одна) пошкоджена таблетка сірого кольору, які, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/5815-НЗПРАП від 15 червня 2023 р. у своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), загальна маса якого (у перерахунку на МДМА основу) становить 3.4850 г.; - у 98 (дев`яносто восьми) фрагментах паперу жовтого кольору виявлено, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/5818-НЗПРАП від 16 червня 2023 року особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - лізергід (ЛСД, ЛСД-25), загальна маса лізергіду становить 0.000804 г., що відповідає невеликим розмірам, згідно Таблиці №2 невеликі, великі, особливо великі, розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу в редакції Наказу Міністерства охорони здоров?я № 634 від 29.07.2010.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, не визнав, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті заперечує, оспорює кваліфікацію інкримінованого кримінального діяння та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, оскільки ним визнається незаконне зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту. З висновками проведених експертиз згідний, найменування та вагу вилученої психотропної речовини не оспорює. Та в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що тривалий час він періодично вживає наркотичні засоби, замовляє їх для себе через інтернет-магазин способом закладок. Через мобільний додаток він замовляв наркотичні засоби та психотропні речовини для власного вживання та за 1 грам амфетаміну заплатив 300 грн. Коли останнього разу купував для себе способом закладки наркотичні засоби, йому випадково на телефон скинули іншу закладку, та через хвилину її видалили, однак він встиг зробити скриншот та забрав цю закладку собі, для власного вживання. Вказує, що в цій закладці була не його доза, а інших людей. Наркотичні засоби у виді випадково отриманої закладки він у себе зберігав три місяці, та з приводу якої йому постійно погрожували незнайомі люди, писали повідомлення в Телеграм каналі з вимогою повернути, інакше його знайдуть, та він їх боявся, всі їх повідомлення блокував, всі зв`язки видаляв. Чому не повернув цю випадково отриману ним закладку назад, щоб не створювати собі проблеми, та уникнути погроз від незнайомих людей, пояснити не може. Вказує, що мав намір звернутися до правоохоронних органів з приводу цих погроз. Потім вирішив ці наркотичні засоби знищити. Збувати наркотичні засоби, психотропні речовини наміру він не мав, хотів їх позбутися, знищити при нагоді, однак не мав на це часу, взяв їх із собою випадково. Так, 13.06.2023 року він вирішив поїхати на Закарпаття, до міста Мукачево, без певної мети, хотів розвіятися після тривалого, безперервного протягом трьох місяців, вживання наркотичних засобів. Поїздку на автобусі замовив через сервіс «BlaBlaCar». Посадку на маршрутне таксі він здійснював в м.Івано-Франківськ, біля магазину «Сільпо». В салоні автобусу, на якому він їхав, було 8-9 осіб. Із собою він мав рюкзак чорно-білого кольору, в якому знаходилися його особисті речі, також в рюкзак він поклав зранку того ж дня психотропні речовини, які купував для себе, мети збуту він не мав. Про те, що психотропна речовина, яка знаходиться в рюкзаку, є забороненою, він знав. Свій телефон він замотав у фольгу, щоб ніхто не зміг відслідкувати його пересування. Під час поїздки, автобус зупинявся на заправці, а також зупинили на блок-пості «Торунь», де військові перевіряли у нього документи, також поліцейським він повідомив, що відносно нього порушено кримінальне провадження за ст.307 КК України. З кишень куртки він виклав особисті речі: мобільні телефони, сигарети, запальничку, шкарпетки. На питання чи є у нього із собою дорожня сумка, він поліцейським відповів, що немає. Та коли на вимоги поліцейських почали пасажири розбирати з багажного відділення свої речі, там залишився лише один його рюкзак. Та він відразу почав тікати у лісовий масив, так як злякався. Коли біг, через декілька метрів знайшов гострий предмет та почав ним різати шию, перебуваючи під дією наркотичних засобів та в стані психологічного стресу Проте, йотів позбавити себе життя. Його наздогнав працівник поліції та повернув на блок-пост, та перебуваючи там, він продовжив наносити собі тілесні ушкодження на шиї металевою кришкою від консерви, рана кровоточила та йому надали медичну допомогу та викликали швидку. Потім оглянули рюкзак, всі наявні у ньому речі виклали на дорогу та чекали слідчу групу. Потім він був доставлений до відділення поліції, де на нього, до приїзду захисника, працівники поліції здійснювали психологічний тиск з метою надання показань, які не відповідали дійсності і є надуманою версією слідства. Показання поліцейським надавав під їх диктовку. Видумана особа « ОСОБА_7 », про яку він згадував під час слідчого експерименту, була нав`язана йому органом досудового розслідування, з яким була домовленість. ОСОБА_5 вказує, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України щодо незаконного зберігання та перевезення психотропних речовин та вказує, що мети збуту не мав. У скоєному розкаюється, свою вину усвідомлює та просить перекваліфікувати діяння на ч.2 ст.309 КК України та суворо його не карати.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом досліджені у повному обсязі докази сторони обвинувачення за пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, його вина знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

- показаннями в судовому засіданні 10.04.2024 року свідка ОСОБА_9 . який суду пояснив, що він працює водієм маршрутного таксі марки «Рено трафік» держномер НОМЕР_2 зеленого кольору та 13.06.2023 року він керував вказаним транспортним засобом через програму «BlaBlaCar». Та о 09-30 годині того ж дня на вул.Мазепи в м.Івано-Франківськ до автобусу підсів молодий чоловік, та як потім він дізнався, його прізвище ОСОБА_5 та останній мав із собою невеликий рюкзак чорного-білого кольору та при посадці в автобус хотів взяти рюкзак із собою в салон, однак він сказав ОСОБА_5 ,, щоб той поклав рюкзак в багажне відділення, що він і зробив. Поїздку в програмі «BlaBlaCar» з одним пасажирським місцем ОСОБА_5 забронював зранку того ж дня. Виїхали вони з м.Івано-Франківська тоді, коли він забрав всіх пасажирів, що бронювали поїздку. У тій поїздці були лише двоє осіб чоловічої статі, він, як водій, та пасажир ОСОБА_5 , а всі інші пасажири - жінки. По путі слідування до м.Мукачево, коли під`їхали до блок-посту «Торунь», автобус під його керуванням зупинили, військові почали перевіряти документи. Питали наявність із собою речей, на що ОСОБА_5 повідомив, що ніяких речей у нього не має. Тоді поліцейські, які чергували на блок-посту, попросили пасажирів розібрати з багажного відділення автобусу свої речі, після чого там залишився лише один рюкзак, саме той, з яким спочатку в салон заходив ОСОБА_5 . На питання поліцейського, чи це його рюкзак, ОСОБА_5 сказав, що не його. Коли поліцейські підійшли ближче до рюкзака, ОСОБА_5 почав тікати до лісосмуги, за ним побігли поліцейські. У цей час рюкзак залишився стояти у багажному відділенні, до нього ніхто не підходив, рюкзак ніхто не відкривав та не чіпав. Коли наздогнали, то привели ОСОБА_5 до автобусу. Потім викликали слідчих, які приїхали, провели за його участю, в якості понятого, огляд рюкзака, виявили у ньому гроші, документи, а також фасовані пакетики з наркотиками. Після оформлення всіх процесуальних документів, він далі направився за автобусним маршрутом. Пасажир ОСОБА_5 залишився на блок-пості, для з`ясування всіх обставин;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка 10.04.2024 року в судовому засіданні пояснила наступне: 13.06.2023 вона разом з дитиною їхали на Закарпаття, попередньо замовивши через «BlaBlaCar» поїздку. Вранці того дня у м.Івано-Франківськ вони останніми пасажирами сіли до маршрутного таксі реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , розмістилися на задньому сидінні та вирушили до Закарпатської області. На задньому сидінні, збоку сидів пасажир ОСОБА_5 , якого раніше вона не знала та ніколи не бачила. Він був одягнений у спортивну куртку, на вид звичайний хлопчина. Перебуваючи в салоні автобусу, ОСОБА_5 тримав при собі лише мобільний телефон. Звернула увагу на цей телефон, оскільки коли зупинилися на одній із заправних станцій, вона побачила як ОСОБА_5 став обгортати свій мобільний телефон у фольгу, і це їй здалося дивним. В подальшому, коли їх автобус зупинили на блок-посту Торунь, перевіряли сумки та попросили всіх пасажирів вийшли з автобусу та забрати з багажного відділення свої речі. Коли всі пасажирів, 8 осіб, забрали свої речі, то там залишився лише один рюкзак. На посту почали питати чий рюкзак, та ОСОБА_5 відразу почав тікати у бік лісосмуги, за ним побігли поліцейські. Рюкзак залишався в багажному відділенні, його не чіпали. Коли повернулися з лісосмуги, то з правої сторони біля шиї ОСОБА_5 тримався за рану, яка кровоточила та йому надавали медичну допомогу. Потім ОСОБА_5 сказав, що це його рюкзак. Огляд рюкзака вона особисто не бачила, зміст його не знає, так як перебувала у той час в салоні автобусу;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила 10.04.2024 в судовому засіданні, що 13.06.2023 року вона сіла в маршрутне таксі біля магазину «Сільпо» в м.Івано-Франківську, а потім підсів молодий чоловік ОСОБА_5 , раніше їй незнайомий, який розмістився за нею, на задньому сидінні. Вона бачила, як пасажир ОСОБА_5 поклав у багажне відділення рюкзак. Коли автобус зупинився на блок-посту, військові попросили ОСОБА_5 надати документи, на що той сказав, що документів він не має, та його попросили вийти з автомобіля. Потім ОСОБА_5 повідомив, що і речей він немає, на що водій автобуса сказав, що у пасажира ОСОБА_5 є багаж. Тоді поліцейські попросили всіх пасажирів вийти з транспортного засобу та розібрати свої речі з багажного відділення, що ними і було зроблено. Коли кожний із пасажирів забрав свої речі, у багажному відділенні автобуса залишився лише один рюкзак. На питання чий багаж, ОСОБА_5 казав, що рюкзак не його. Потім поліцейські взяли рюкзак та почали відкривати, а ОСОБА_5 відразу почав тікати. Та поліцейські побігли за ним у лісосмугу, перебували там близько 5-10 хвилин. До рюкзака в цей період ніхто не підходив. Коли наздогнали ОСОБА_5 та повернулися до автобусу, вона побачила на його шиї кроваву рану. Потім викликали наряд поліції, ОСОБА_5 повезли в лікарню, а вона з іншими пасажирами тим же автобусом поїхали далі за маршрутом. Також свідок повідомила, що під час огляду рюкзака вона не була присутня, знаходилася в салоні автобусу. Зі слів інших пасажирів їй відомо, що у рюкзаку було знайдено наркотичні засоби;

- показаннями допитаної в судовому засіданні 10.04.2024 року свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що 13.06.2023 року вона їхала в м.Калуш маршрутним таксі, який на блок-пості «Торунь» зупинили військові та поліцейські, з метою перевірки документів. Молодий чоловік, який знаходився з ними в салоні автобуса сказав, що документів у нього немає, оскільки вони в рюкзаку та його попросили вийти з автобусу на вулицю. Потім поліцейські попросили всіх пасажирів забрати свої речі з автобуса, а коли вони розібрали свій багаж, у багажному відділенні автобуса залишився один рюкзак, який ніхто не забрав. Молодий чоловік, як вона дізналася в подальшому, ОСОБА_5 , відразу почав бігти у лісосмугу, за ним також побігли працівники поліції. Через декілька хвилин, коли повернули до автобуса ОСОБА_5 , працівники поліції почали в присутності понятих оглядати рюкзак, та звідти діставали документи, особисті речі, гроші, а також пакунки, які були фасовані пігулками, порошком світлого кольору. При огляді ОСОБА_5 також був присутній, він стояв неподалік, дуже нервував;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні 10.04.2024 пояснила суду, що в червні 2023 року, точної дати не пригадує, вона їхала в маршрутному таксі разом з молодим чоловіком, як пізніше дізналася його прізвище ОСОБА_5 , та слідували на Закарпаття. Поруч з пасажиром ОСОБА_5 рюкзака не було. ОСОБА_5 був у спортивній куртці, в капюшоні, спав. На одному з блок-постів їх автобус зупинили, перевіряли документи, військовий підійшов до ОСОБА_5 , попросив надати документи, на що ОСОБА_5 сказав, що вони у рюкзаку та його попросили вийти з автобусу. Через деякий час всіх пасажирів попросили розбрати свої речі з багажного відділення, та коли всі забрали свій багаж, там залишився один рюкзак. ОСОБА_5 не зізнавався, що то його речі. Поліцейські запитали у водія чий це рюкзак, та ОСОБА_5 підморгнув водієві, щоб той сказав, що його, водія рюкзак. Однак, водій показав на ОСОБА_5 , та останній відразу почав тікати у ліс, за ним побігли поліцейські. Рюкзак залишався стояти у багажному відділенні, його ніхто не чіпав. Коли через декілька хвилин повернулися разом з ОСОБА_5 ,, вона бачила, що останній наносив сам собі поранення шиї, вільною рукою затягував у рану капюшон та ще більше її роздирав. Поліцейські відразу викликали карету швидкої допомоги для ОСОБА_5 , у якого з рани стікала кров. Як проводився огляд рюкзака вона не бачила, перебувала у салоні автобуса. Ці події тривали близько чотирьох годин;

- показаннями в судовому засіданні 30.11.2023 року в якості свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що він працює поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та 13.06.2023 року перебував у наряді на блок-посту «Торунь». Ввечері того дня, близько о 20-00 годині був зупинений мікроавтобус, який рухався з м.Івано-Франківська. В салоні знаходився молодий чоловік, який помітно хвилювався. Він підізвав колегу поліцейського ОСОБА_15 та вони почали перевіряти документи молодого чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 , 1995 року народження. ОСОБА_16 почав перевіряти базу правопорушень та виявилося, що відносно ОСОБА_5 порушено кримінальне провадження за ст.307 КК України. Потім запитали у нього, чи має заборонені речі, предмети, на що ОСОБА_5 відповів, що ніяких речей із собою не має. Тоді він попросив всіх пасажирів забрати кожний свої речі із багажного відділення автобуса. Коли валізи були розібрані пасажирами, проте залишився один рюкзак, який ніхто не забрав. Запитали у пасажира ОСОБА_5 ,, чи це його речі, на що той відповів, що рюкзак не його. Коли вони підійшли до рюкзака, ОСОБА_5 почав тікати у лісосмугу, а ОСОБА_16 побіг за ним. Він ( ОСОБА_14 ) залишився біля автобуса, до рюкзака ніхто не підходив. Коли наздогнали ОСОБА_5 , та повернулися його до автобуса, він побачив на шиї ОСОБА_17 тілесне ушкодження у виді рани. Йому надали первісну медичну допомогу. Потім покликали двох понятих, за участю яких оглядали рюкзак. ОСОБА_5 під час огляду був збуджений, нервовий. У вказаному рюкзаку були виявлені особисті документи на ім`я ОСОБА_5 , фольгу в рулоні, шкарпетки, чоловічі сорочки, гаманець з грошима, повербанк, інші особисті речі, а також фасовані у пакетиках пігулки та порошкоподібну речовину, схожу на наркотичну. Виявлені у рюкзаку та вилучені речі були упаковані у спецпакети, а ОСОБА_5 повезли до відділення поліції для дачі пояснень;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні 30.11.2023 року пояснив суду, що він працює інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та 13.06.2023 року ніс службу на блок-пості «Торунь» та у той день було зупинено мікроавтобус, який слідував з м.Івано-Франківськ, перевірили пасажирів, один з яких, молодий чоловік помітно нервував, був схвильований, що у них викликало підозру. Потім було здійснено перевірку по базі «Армор» та з`ясовано, що пасажир ОСОБА_5 вже притягувався раніше до кримінальної відповідальності за ст.307 КК України. У нього запитали документи, він почав перебирати кишені, з яких витягнув мобільний телефон, документи. На питання, чи має із собою багаж, ОСОБА_5 , відповів, що не має. Проте, водій автобуса повідомив, що ОСОБА_5 поміщав у багажне відділення свої речі. Тоді вони попросили пасажирів забрати з багажного відділення всі свої речі, коли їх прохання пасажири виконали, то залишився у багажному відділенні лише один рюкзак. Та ОСОБА_5 почав тікати, а за ним побіг поліцейський ОСОБА_15 , та коли той наздогнав ОСОБА_19 та повернулися до автобусу, у останнього на шиї він побачив подряпину. На посту обробили рану, викликали карету швидкої допомоги, оскільки з рани стікала кров. Рюкзак стояв у багажному відділенні, там же, де і був. В подальшому, з салону автомобіля були запрошені двоє понятих, в присутності яких оглянули зміст рюкзака. В ході огляду були виявлені сині пігулки, рожевий порошок, які були фасовані у целофанові пакетики, та особисті речі та документи на ім`я ОСОБА_5 . Останній повідомив, що його попросили передати сумку знайомим, а що в ній знаходиться, він не знав. При цьому ОСОБА_5 дуже хвилювався, плутався в поясненнях, його трусило;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні 31.10.2023 року пояснив суду, що працює начальником сектору превенції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та 13.06.2023 він чергував на стаціонарному блок-посту «Торунь» та близько о 20-00 год. було зупинено транспортний засіб маршрутне таксі, з якого вийшов водій. Вони підійшли до молодого чоловіка, який знаходився в салоні автобуса, попросили пред`явити документи, він витягнув з кишені шкарпетки, документів не надав, назвав прізвище ОСОБА_5 та при цьому нервував, плутався. Тоді він подивився на планшеті базу «Армор» та виявив, що ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальні правопорушення за ст.307 КК України. Потім вони попрохали пасажирів, якими були жінки, забрати свої речі з багажного відділення, що вони і зробили. Однак, один багаж залишився, це був невеликий рюкзак, чорного кольору з білими смужками. На їх питання ОСОБА_5 казав, що рюкзак не його. Водій автобуса повідомив, що ОСОБА_5 він забрав у місті Івано-Франківську та той був з рюкзаком. Як тільки вони підійшли до рюкзака, ОСОБА_5 побіг у лісосмугу. Він побіг слідом за ОСОБА_5 та коли його наздогнали, він побачив у ОСОБА_5 з боку на шиї рану, яка кровила. Вважає, що якби ОСОБА_5 , не наздогнав, то останній із собою би що зробив. Привели ОСОБА_5 , до автобусу, обробили рану. ОСОБА_5 , повідомив, що рюкзак не його та що саме у ньому знаходиться, він не знає. Також казав, що його підставив « ОСОБА_8 », який попросив перевезти. Потім повідомляв ОСОБА_5 ,, що рюкзак повинен був перевезти на прохання ОСОБА_20 з м.Івано-Франківська до міста Мукачево, а там передати рюкзак іншій особі, щоб ті люди допомогли йому вирішити питання перетину кордону. При цьому ОСОБА_5 дуже нервував, плутався у поясненнях. Потім він покликав з автобуса двох понятих, а саме: водія та жінку пасажира, за участю яких провели огляд рюкзака. В середині рюкзака побачив документи на ім"я ОСОБА_5 , книжечку, посвідку, інші особисті речі, а також виявлені фасовані у великій кількості поліетиленові пакетики з речовиною, схожою на наркотичні засоби. Пригадує, що пакетики мали маркування «27,40», в них були фасовані і пігулки різних кольорів, і окремо кристалічна речовина рожевого кольору. Вони викликали слідчо-оперативну групу та швидку допомогу для ОСОБА_5 .

Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними у даному кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-рапортом інспектора-чергового відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 від 13.06.2023 року, зареєстрованого в ІТС ЖЄО № 1514 від 13.06.2023 року, з якого вбачається, що о 11-44 год. 13.06.2023 року за служби «102» надійшло повідомлення про зупинку о 11-39 год. 13.06.2023 року на блок-посту «Торунь» транспортного засобу марки «Форт Віверо» реєстраційний номер НОМЕР_1 та при перевірці пасажира ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у рюкзаку виявили суху речовину білого кольору, суху суміш в поліетиленовому пакеті близько 27 г.та 0,5 кг. (т.2 а.с.8);

- протоколом огляду місця події від 13.06.2023 з фототаблицею до нього, та відповідно до якого слідчим СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_24 , на блок-посту «Торунь» виявлено рюкзак чорно-білого кольору з особистими речами, серед яких наявні особисті документи, що посвідчують особу, свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка побуту, Та у полімерному пакеті виявлено 16 таблеток синього кольору, суха тверда речовина; 5 таблеток коричневого кольору та одна таблетка поділена навпіл; у поліетиленовому пакеті знаходяться паперові смужки квадратної форми. У прозорому поліетиленовому пакеті міститься речовина біло-рожевого кольору, яку упаковано в спецпакет ЕХРТ020920, а у спецпакет ІNР 1015843 поміщено смужки жовтого кольору квадратної форми; у спецпакет ІNР 1015842 поміщено таблетки синього кольору у кількості 16 штук; таблетки коричневого кольору 5 штук, які упаковано в спец пакет ІNР 1015841. В ході огляду виявлено свідоцтво про народження та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 , які упаковано в коричневий паперовий пакет НПУ СУ. Також вилучено грошові кошти номіналом 2 долари США - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 100 грн. - 3 шт., 200 грн. - 3 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 5 шт., 500 грн. - 7 шт.), які упаковано в спец. пакет WАR 0003613. Виявлено та вилучено мобільний телефон марки «OPPO» та марки «HUAWEI», які упаковано в спец. пакет WАR 0003609. Виявлено та вилучено рюкзак матерчатий у чорно-білу смужку, зарядний пристрій, папка з особистими документами на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фольга у рулоні, ложка складна металева, 2 прозорі поліетиленові пакети; три чоловічі сорочки, блокнот, парфуми, дві пари шкарпеток, ліхтарик, вологі серветки,шкіряний гаманець, повербанк, шнур для зарядки, антисептик, які упаковано в спец пакет НПУ ІNР 4004450 (т.2 а.с.10-17);

-постановою слідчого СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 від 13.06.2023, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000140 визнано речовими доказами вилучені під час огляду рюкзака чорного кольору з білими смужками на блок-посту «Торунь» такі матеріальні об`єкти, а саме: поліетиленовий прозорий пакет із різнокольоровою речовиною пластинкою подрібненою на квадратні частини вагою біля 3 грамів. схожою на наркотичну LSD, яка упакована в спец.пакет НПУ INP 1015842; прозорий поліетиленовий пакет із пігулками з виду схожими на наркотичні МДМА (Екстазі) в кількості 16 штук синього кольору із маркуванням черепа вагою біля 8 грамів та прозорий поліетиленовий пакет із пігулками з виду схожими на наркотичні МДМА (Екстазі) в кількості 6 штук сірого кольору у вигляді черепа, одна з яких розділена навпіл, загальною масою біля 3 грамів, які упаковано в спец. пакет НПУ INP 1015841; 5 прозорих поліетиленових пакетів із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну Альфа-PVP блідо-рожевого кольору, загальною вагою біля 213 грамів, яка упакована в спец. пакет НПУ INP 1015843; один поліетиленовий прозорий пакет із кристалічною речовиною схожою на наркотичну Альфа-PVP вагою біля 549 грамів, яка упакована в спец. пакет НПУ EXPT 0209208; - свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (номер паспорта та серія НОМЕР_3 ), які упаковано в паперовий пакет НПУ №1 коричневого кольору із підписами учасників огляду; 5 (п`ять) карток «Monobank», з них 4 (чотири) чорні №867633, №548520, №675326 на ім`я ОСОБА_25 , № НОМЕР_4 та 1 біла №140622 на ім`я ОСОБА_26 , сім-картка «Lifecell» із скретч-картою з номером НОМЕР_5 та скретч-карта «Київстар» з номером НОМЕР_6 , флеш носій Micro-SD 8 Gb, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003610; грошові кошти в загальній сумі 4520 гривень та 2 долари США номіналом (2 долари США - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 100 грн. - 3 шт., 200 грн. - 3 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 5 шт., 500 грн. - 7 шт.), які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003613; мобільний телефон марки «OPPO Reno5 Lite 128 Gb» срібного кольору, бувшого використання та мобільний телефон марки «HUAWEI P smart Z 64Gb», синього кольору, бувшого використання, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003609; рюкзак матерчатий у чорно-білу смужку, зарядний пристрій, папка з особистими документами на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фольга у рулоні, ложка складна металева, 2 прозорі поліетиленові пакети, три чоловічі сорочки, блокнот, парфуми, дві пари шкарпеток, ліхтарик, вологі серветки, шкіряний гаманець, повербанк, шнур для зарядки, антисептик, які упаковано в спец. пакет INP 4004450 та вказані речові докази передати на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області (т.2 а.с.18-19; 20-22; 129);

-рапортом старшого оперуповноваженого СКП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_27 від 31.07.2023 року, з фототаблицями у ньому та доданими до протоколу оптичними дисками з відеозаписами з камер зовнішнього спостереження супермаркету «Сільпо Фуд» в м.Івано-Франківськ (т.2 а.с.43), та з рапорту вбачається, що під час виконання доручення заступника начальника СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_28 від 13.06.2023 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000140 за ч.3 ст.307 КК України встановлено, що 13 червня 2023 року о 11-39 год. на блок-посту в селі Торунь Хустського району Закарпатської області пі час перевірки працівниками поліції транспортного засобу марки «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 у рюкзаку, який належав пасажиру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , було виявлено в поліетиленових пакетах речовину білого кольору, схожу на наркотичні засоби. В ході проведення оперативно-розшукових заходів та під час затримання ОСОБА_5 було отримано інформацію про те, що останній близько шести місяців час від часу вживає наркотичну речовину у вигляді канабісу шляхом викурювання. Також ОСОБА_5 користується мобільним телефоном з номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_10 . Під час перевірки первинної інформації встановлено, що на початку червня місяця 2023 року в м.Івано-Франківськ у парку ім.Т.Шевченка під час відпочинку та розпивання пива ОСОБА_5 познайомився з громадянином ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 , який користується мобільним телефоном з номерами НОМЕР_11 та НОМЕР_12 . При розмові, останній запропонував ОСОБА_5 перевести на Закарпаття, а саме до м.Мукачево за додатковий заробіток поліетиленовий пакет з речовиною. На автовокзалі у м.Мукачево даний пакет повинна була забрати невідома особа на ім`я « ОСОБА_8 ». Тоді, за допомогою «Бла, бла кар» 13.06.2023 року о 09-30 год. з м.Івано-Франківськ ОСОБА_5 на автомобілі марки «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 в якості пасажира виїхав до м.Мукачево, однак на КПП «Торунь» працівниками поліції був затриманий і наркотичні речовини в кількості 0,5 кг у підозрюваного ОСОБА_5 було вилучено та направлено для проведення відповідних експертиз. Також в ході проведення оперативно-розшукових заходів по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 о 09-10 год. 13.06.2023 року на автомобілі «Таксі Орті» марки «Сеат Толедо» д.н.з. НОМЕР_13 під`їжджає до магазину № 106 ТОВ «Сільпо Фуд», що в м.Івано-Франківськ, вул..Гетьмана Мазепи, 168А. Після чого виходить із зазначеного автомобіля «таксі», одягає на себе біло-сіро-чорного кольору рюкзак, який під час перевірки на КПП «Торунь» у нього було вилучено та о 09:10:07 год. направляється в хол магазину «Сільпо». В подальшому ОСОБА_5 , будучи в середині магазину, о 09:12:25 год. фіксується у відділі з шкарпетками. О 09:14:54 год. ОСОБА_5 купляє та розраховується на касі за шкарпетки і покидає приміщення магазину «Сільпо». В холі о 09:15:24 год. здійснює телефонний дзвінок і о 09:16:22 год. виходить на паркувальний майданчик та направляється до автомобіля зеленого кольору «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого сідає у салон зазначеного мікроавтобуса та о 09:19:51 год. «Опель Віваро» виїжджає з паркувального майданчика. Встановити особу на ім`я « ОСОБА_8 », яка повинна була на автовокзалі зустріти ОСОБА_5 та отримати посилку з наркотичними речовинами не надалося можливим (т.2 а.с.39-42).

-відтвореними в судовому засіданні та оглянутими судом та всіма учасниками кримінального провадження оптичними дисками формату DVD-R, на яких містяться відеозаписи з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження супермаркету «Сільпо Фуд», що розташований за адресою: м.Івано-Франківськ вул.І.Мазепи, та з яких вбачається, що о 09-10 год. 13.06.2023 року ОСОБА_5 на автомобілі «Таксі Орті» марки «Сеат Толедо» держномер НОМЕР_13 під`їжджає до магазину «Сільпо Фуд», після чого виходить з даного автомобіля, та має при собі рюкзак чорного кольору у білу смужку, потім направляється до холу магазину «Сільпо». В подальшому ОСОБА_5 , будучи в середині приміщення магазину, перебуває о 09:12 годин у відділі з шкарпетками. Потім о 09:14 год. ОСОБА_5 розраховується на касі за шкарпетки, рулон фольги і покидає приміщення магазину «Сільпо». Також зафіксовано, як о 09-15 год. безпосередньо в холі магазину ОСОБА_5 здійснює телефонний дзвінок і о 09:16 год. виходить на паркувальний майданчик та звідти направляється до автомобіля «мікроавтобусу» зеленого кольору «Опель Віваро» держномер НОМЕР_1 . Потім сідає у салон цього автобусу та о 09-19 год. транспортний засіб «Опель Віваро» виїжджає з паркувального майданчика (т.2 а.с.43)

-протоколом огляду предметів, складеного заступником начальника СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_28 від 17.06.2023 року, з доданим до протоколу оптичним диском з відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейських на блок-посту Торунь» та з протоколу вбачається, що проведено огляд предмету, а саме оптичного диску для лазерних систем зчитування, наданого з нагрудного відеореєстратора поліцейських під час несення служби на блок-посту Торунь» від 13.06.2023 із наявними на ньому файлами розмови із ОСОБА_5 під час виявлення наркотичних засобів (т.2 а.с.46-47);

-відтвореним в судовому засіданні та оглянутим судом та всіма учасниками кримінального провадження оптичним диском DVD-R, на якому містяться чотири файли з нагрудного відеореєстратора поліцейських із записами подій, які мали місце 13.06.2023 року на блок-посту «Торунь» Хустського району Закарпатської області, та відповідно до записів вбачається, що об 11-19 год. особа, яка назвалася на ім`я ОСОБА_5 дістає з кишень своєї куртки синього кольору шкарпетки, пачку сигарет, запальничку, вологі серветки, а також щільно загорнутий у фольгу мобільний телефон, при цьому помітно нервує, достає з кишені речі та знову їх складає. Поліцейським ОСОБА_15 за допомогою службового планшету з`ясовується, що ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за ст.307 КК України. Об 11-22 год. у ОСОБА_5 поліцейський запитує, чи має із собою ще речі, сумку, рюкзак, на що ОСОБА_5 відповідає, що рюкзака він не має. На відео файлі № 2 пасажири розбирають з багажного відділення автобуса свої речі. На питання до пасажирів, чий залишився рюкзак, о 11-24 год. ОСОБА_5 починає тікати у лісосмугу. Об 11-28 год. ОСОБА_5 разом з поліцейським ОСОБА_30 повертаються до автобусу. Інший поліцейський знаходиться біля рюкзака. Та о 11-30 год. у ОСОБА_5 запитують, чи це його рюкзак, на що той відповідача, що не його сумка та незнає, що там в середині. Каже, що це речі водія. Коли о 11-31год. покликали на місце події водія та вказують, що пасажир ОСОБА_5 запевняє, що рюкзак його (водія), на що водій категорично стверджує, що ця сумка саме молодого хлопця, пасажира ОСОБА_5 , з якою він сів в автобус у місті Івано-Франківську, що і підтвердила пасажирка, яка стояла поруч. О 11-33 год. запитали у ОСОБА_5 , що знаходиться у рюкзаку, на що той відповів, що незнає та повідомив, що його попросили перевезти рюкзак та повинні були зустріти біля м.Мукачево, де він відав би сумку. На питання поліцейського, чому почав тікати, ОСОБА_5 відповів, що злякався та побіг. Потім в присутності ОСОБА_5 почав поліцейський проводити поверхневий огляд рюкзака, з середини якого дістав взуття, одяг, пляшку з рідиною, папку коричневого кольору з документами, а також полімерні пакети з фасованим в ньому речовинами, схожими на наркотичні. Далі працівник поліції повідомляє присутнім, що вони викликають слідчо-оперативну групу та будуть відбирати пояснення, просять всіх залишатися на місцях. Також в цей час особи в військовій формі обробляють рану з правої сторони шиї ОСОБА_5 , кладають на рану пов`язку та повідомляють, що треба терміново викликати швидку допомогу, оскільки рана кровоточить. О 11-35 год. відеозапис припинено (т.2 а.с.47);

-постановою заступника начальника СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_28 від 17.06.2023, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000140 визнано речовим доказом - оптичний диск марки «Classiс» DVD-R, отриманий в ході досудового розслідування, з наявними на ньому відеофайлами з нагрудних камер поліцейських, а саме чотирма файлами відеозаписів: 2307Х303839_003839, 2859Х303839_003839, 3440Х30000_000000, 3517Х303839_003839 та які є в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.46,48);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеним старшим слідчим СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_31 , з якого вбачається, що о 18-50 год. 13.06.2023 року за участю захисника ОСОБА_4 , затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.208 КПК України (т.2 а.с.49-52);

-висновком судового експерта від 14.06.2023 року за №СЕ-19/107-23/5805-НЗПРАП сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_32 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з фотоілюстративними таблицями до експертизи, проведеної за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» встановлено, що надана на експертизу порошкоподібна речовина, світло-рожевого кольору, що в постанові про призначення експертизи поіменована як: «поліетиленовий прозорий пакет із кристалічною речовиною схожою на наркотичну Альфа-PVP вагою біля 549 грамів, яка упакована в спец.пакет НПУ № EXPT 0209208, яка вилучена 13.06.2023 року в ході проведення огляду місця події - чоловічого рюкзака, чорного та білого кольорів, на території блок посту «Торунь», що в с.Торунь Хустського району Закарпатської області, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну (у перерахунку на амфетамін основу) становить 127,066 г (т.2 а.с.59-68);

-висновком судового експерта від 16.06.2023 року за №СЕ-19/107-23/5818-НЗПРАП сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_32 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з фотоілюстративними таблицями до експертизи, проведеної за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» встановлено, що на наданих на експертизу 98 (дев`яносто восьми) фрагментах паперу жовтого кольору, які були упаковані в 1 (один) спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України» з номером на горловині «INP1015842», виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - лізергід (ЛСД, ЛСД-25). Загальна маса лізергіду становить 0.000804 г. (т.2 а.с.76-93);

-висновком судового експерта від 15.06.2023 року за №СЕ-19/107-23/5815-НЗПРАП сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_33 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з фотоілюстративними таблицями до експертизи, проведеної за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» встановлено, що надані на експертизу 16 (шістнадцять) таблеток синього кольору, 5 (п`ять) таблеток сірого кольору та 1 (одна) пошкоджена таблетка сірого кольору, які містились в спеціальному пакеті з логотипом ««Національна поліція України» з номером на горловині «INP1015841», у своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін). Загальна маса МДМА (у перерахунку на МДМА основу) становить 3,4850 г. (т.2 а.с.99-111);

-висновком судового експерта від 15.06.2023 року за №СЕ-19/107-23/5817-НЗПРАП сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_33 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з фотоілюстративними таблицями до експертизи, проведеної за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» встановлено, що надана на експертизу порошкоподібні речовини рожевого кольору, які містилися у 5 ( п`яти) безбарвних, прозорих, полімерних пакетах, з пазовими замками та смужками червоного кольору біля горловин, які знаходились в спеціальному пакеті з логотипом «Національна поліція України» з номером на горловині «IPN1015987», в своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маси амфетаміні ( у перерахунку на амфетамін основу) становлять 22,5336 г., 8,8671 г., 7,1920 г., 7,2919 г. та 7,4014 г. Загальна маса амфетаміну у перерахунку на амфетамін основу становить 53,2860 г. (т.2 а.с.118);

-протоколом проведення слідчого експерименту, складеного заступником начальника СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_28 від 15.06.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та з якого вбачається, що слідчим запропоновано ОСОБА_5 показати та відтворити наяву події, які відбулись 13.06.2023 року в той час, як він їхав на транспортному засобі з м.Івано-Франківськ до м.Мукачево, зокрема на блок-посту «Торунь». Та як слідує з протоколу, підозрюваний погодився на пропозицію слідчого та відтворити подію 13.06.2023 року. При цьому, роз`яснено підозрюваному ОСОБА_5 положення статті 63 Конституції України, понятим роз`яснено права і обов`язки під час проведення слідчої дії, та розпочата сама слідча дія, яка зафіксована на носій інформації у виді оптичного диску, який доданий до даного протоколу. Після проведення слідчої дії клопотань, зауважень від учасників не надійшло (т.2 а.с.133-136);

-відтвореним в судовому засіданні та оглянутим судом та всіма учасниками даного кримінального провадження оптичним диском DVD-R, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, понятих та в ході проведення якого підозрюваний детально продемонстрував та відтворив на місці події обставини вчинення кримінального правопорушення, та під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_5 надав пояснення про те, що він їхав в місто Мукачево, на блок-посту зупинили автобус, в салоні якого він перебував, перевірили у нього документи, він поспілкувався з військовими на блок-посту, потім поліцейські на ноутбуці перевірили його анкетні дані, провели поверхневий огляд, тобто попросили дістати з кишень всі речі, на що він погодився та почав діставати наявні у нього в кишені речі: шкарпетки, сигарети, телефони. Потім поліцейський повідомив, що відносно нього, ОСОБА_5 , по базі наявне кримінальне провадження за ст.307 КК України. Потім водію сказали забрати з багажного відділення пасажирам всі свої речі та коли забрані були дорожні сумки, там залишився лише рюкзак. Він, ОСОБА_5 , рюкзак не взяв, сказав, що не його та побіг, так як перелякався та думав, що ОСОБА_7 його підставив, оскільки розумів, що буде мати проблеми, так як віз посилку, в якій догадувався, що там можуть бути наркотики, в пакетиках. Він пробіг 15 метрів, потім підняв металеву кришку та цим гострим предметом зробив на своїй шиї рану, з якої почала текти кров. Коли його наздогнав працівник поліції та підвів до автобусу, рюкзак вже стояв на асфальтованій дорозі. Підійшовши до бочки, що біля блок-посту, побачив на ній металеву кришку, та якою продовжував наносити собі на шиї рану. Йому військові надали медичну допомогу, обробили рану. Потім, в його присутності, поліцейські відкрили рюкзак, з якого дістали туфлі, дві сорочки, його паспорти, у тому числі закордонний, також розфасовані целофанові пакетики, які він зранку помістив до посилки, саме перед поїздкою. Цю посилку він отримав 12.06.2023 року ввечері, близько о 19 год. через «Телеграм» канал та за цією посилкою повинні були під`їхати на вокзал Мукачево. Переписку вів через з ОСОБА_36 через «телеграм» канал. А ввечері з м.Мукачево він мав намір повертатися додому, в м.Івано-Франківськ. Розкаюється у своїх діях, збагачення на меті не мав та шкодує про те, що не перевірив вміст сумки, не повідомив працівників поліції та що десь сказав неправду (т.2 а.с.136).

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись статтею 129 Конституції України, ст.ст.17,22,23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог статті 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись Законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до приписів ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства та закріплені в статті 129 Конституції України.

Недопустимості доказів, згідно вимог ст.ст.87-89 КПК України, судом не встановлено, оскільки всі письмові та речові докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст.87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні речові докази, документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та у суду сумнівів не викликають. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом не встановлено.

Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання чисельних свідків, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок. Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах свідків обвинувачення суд не вбачає.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, при дослідженні доказів, суд, у відповідності до вимог ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності та приходить до висновку про те, що докази отримані без порушення закону, тому є допустимими, у достовірності досліджених судом доказів у суду сумніву не виникає, у зв`язку з чим суд їх прийняв та вказані докази у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно, всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_5 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті, суд не вбачає та висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Доводи сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.309 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено ст.309 КК України, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами злочинів, передбачених статтями 307 та 309 КК України.

При цьому, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів або психотропних речовин можуть свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала чи виготовила ці засоби або речовини, так і сукупність інших обставин, зокрема: їх великий або особливо великий розмір, упаковка та розфасовка, наявність сировини для їх виготовлення тощо.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» визначено, що незаконним збутом наркотичних засобів, необхідно вважати їх передачу у якості плати за виконану роботу чи надані послуги, а також подарунка. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, а також інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта злочину; те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Аналізуючи висловлену в судових дебатах стороною захисту позицію, суд зауважує, що первісно, на місці події 13.06.2023 року ОСОБА_5 заперечував належність саме йому виявленого в багажному відділенні транспортного засобу «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 рюкзака з наявними у ньому психотропними речовинами, що вбачається з відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудних боді-камер поліцейських на місці події 13.06.2023 року та вказані заперечення ОСОБА_5 були спростовані дослідженими в ході судового розгляду доказами у даній справі. Зокрема, суд зауважує, що заслуговують на увагу ті факти, на які вказували допитані в судовому засіданні чисельні свідки сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 стосовно поведінки обвинуваченого, пов`язаної з бажанням сховатися, втекти з місця події, вчинити суїцид після з`ясування на місці події тих обставин, що саме ОСОБА_5 належить туристичний рюкзак, в середину якого ним же були поміщені фасовані пакети з особливо небезпечними психотропними речовинами, та які були виявлені та вилучені у ОСОБА_5 на місці події, а також обсяг, вагу та кількість безпосередньо виявлених та вилучених у нього особливо небезпечних психотропних речовин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.307 КК України фактично не визнав, проте визнає свою вину за ч.2 ст.309 КК України, яка стороною обвинувачення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не інкримінується. При цьому, обвинувачений не оспорював інкриміновану кількість, обсяг психотропних речовин, виявлених у його рюкзаку, які він незаконно придбав, зберігав та перевозив у маршрутному транспортному засобі. Та як пояснював ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, проведеного за його участю, саму посилку він отримав на прохання та для передачі іншим особам на вокзалі в місті Мукачево. Проте, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 змінив свої показання та вказував, що випадково знайшов закладку наркотичних засобів, яка належить іншим особам, та після знахідки протягом трьох місяців їх зберігав та при цьому він постійно отримував від незнайомих осіб погрози на свою адресу, а потім вирішив ці наркотичні засоби знищити при нагоді, під час поїздки до Закарпаття.

Вказані показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним в ході судового розгляду кримінального провадження, суд визнає суперечливими, не логічними та надуманими, а загалом неправдивими, даними ним з метою пом`якшити покарання за фактично скоєне та обраним способом захисту, оскільки, такі показання повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які, в свою чергу, узгоджуються між собою та доповнюють один одного та не довіряти яким у суду підстав не має.

Та висловлену обвинуваченим ОСОБА_5 позицію щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, суд розцінює як спосіб його захисту, метою якого є уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

На спростування позиції сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України суд зазначає, що кількість психотропних речовин, обіг яких обмежено (амфетамін) та особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (метилендіоксиметамфетамін, лізергід), спосіб їх упакування та розфасування за вагою, яка майже є однаковою у кожному з полімерних пакетів (окремі згортки, з прозорого полімерного матеріалу з пазовою застібкою), що свідчить про наявність мети збуту обвинуваченим ОСОБА_5 психотропних речовин та безпосереднього умислу ОСОБА_5 на збут цих речовин.

Спростовуючи позицію сторони захисту щодо невстановлення походження психотропних речовин, спосіб і місце їх придбання; відсутності самого факту збуту, суд зазначає, що ця обставина не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_5 та жодним чином не свідчить на його користь. Дл я кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.307 КК України не обов`язкова наявність факту збуту, а важлива доведеність такої мети.

При цьому за обставинами даної справи, зокрема: обставини придбання психотропних речовин, їх особливо великий розмір, спосіб упакування та розфасування цієї речовини, а також відсутність у матеріалах справи даних про те, що ОСОБА_5 систематично вживає наркотичні засоби, психотропні речовини, чи перебуває на обліку у лікаря нарколога, чи проходив курс лікування від наркологічної залежності, свідчать про те, що ОСОБА_5 придбав, зберігав та перевозив психотропну речовину саме з метою збуту.

Також суд зауважує, що обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному огляді у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних чи психотропних речовин не перебуває, та як вбачається з довідки КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за вих.№ 833 від 15.06.2023 року ОСОБА_5 було встановлено діагноз: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм» (т.2 а.с.149).

Крім того, суд зазначає, що станом на 13.06.2023 обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працював (хоча в показаннях і зазначав про наявність неофіційного місця роботи, проте таку інформацію не підтвердив, що суд розцінює як намагання довести наявність доходу), у результаті чого суд дійшов висновку, що за наявних обставин збут психотропних речовин для ОСОБА_5 був джерелом прибутку (доходів). При цьому, ОСОБА_5 не є наркозалежною особою, що вбачається з вищезазначеної довідки закладу охорони здоров`я від 15.06.2023 року за № 833, а отже, придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин виключає придбання, зберігання й перевезення перелічених речовин без мети збуту, для власного вживання.

О тже, суд дійшов висновку про неможливість зберігання ОСОБА_5 саме для власного вживання та використання без мети збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у таких особливо великих розмірах, обсязі та кількості, яка виявлена та вилучена з туристичного рюкзака ОСОБА_5 під час огляду місця події 13.06.2023 року.

За таких обставин, особливо великий розмір особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - лізергід (ЛСД), МДМА, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін в особливо великих розмірах, та які вилучені у ОСОБА_5 у зіп-пакетах для фасування, а також те, що ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога як наркозалежна особа, корисливий мотив його діяльності, переконують суд про наявність у ОСОБА_5 умислу саме на збут психотропних речовин.

В судових дебатах сторона захисту також посилається на те, що під час досудового розслідування на підозрюваного ОСОБА_5 здійснювався психологічний тиск з боку працівників правоохоронних органів та захисник вказує, що усі докази, якими керувався слідчий під час визначення складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України, базувались на самих показаннях ОСОБА_5 , які він давав під час досудового розслідування, та які були за домовленістю з оперативними працівниками та не відповідали дійсності. Та вказує, що на час судового розгляду ОСОБА_5 змінив свої показання, згідно яких він не мав на меті збувати наркотичні засоби, що були у нього виявлені та вилучені, а мав намір позбутися них, просто викинувши їх у підходящому місці. А тому стверджує, що попередні показання ОСОБА_5 , які надані ним під час допиту в якості підозрюваного, та під час проведення слідчого експерименту з ним, не є правдивими, а є надуманими за домовленістю з оперативними працівниками поліції. Та сторона захисту вважає, що мета збуту у діях ОСОБА_5 не доведена стороною обвинувачення належними та допустимими доказами, а є припущенням.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вказував на те, що показання поліцейським він надавав під їх диктовку, на нього здійснювався психологічний тиск з метою надання показань, які не відповідали дійсності і є надуманою версією слідства. Видумана особа « ОСОБА_7 », про яку він згадував під час слідчого експерименту, була нав`язана йому органом досудового розслідування, з яким була домовленість. Працівники поліції примушували його визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке є предметом даного провадження та під їх тиском він змушений був визнати свою вину повністю.

Проте, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу здійснення на нього психологічного тиску під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, належного доказу того факту, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосовувалися незаконні засоби дізнання та досудового слідства, стороною захисту не надано, та версія обвинуваченого ОСОБА_5 судом визнається неспроможною, оскільки будь-які докази в матеріалах кримінального провадження відсутні та під час судового розгляду не встановлені. Окрім того, в чому саме полягала домовленість підозрюваного ОСОБА_5 з правоохоронними органами, та яким чином здійснювався психологічний тиск, ОСОБА_5 в судовому засіданні конкретної відповіді не надав. Відповідних заяв, будь-яких скарг про застосуванням заходів психологічного примусу з боку працівників поліції, до прокурора, керівництва ГУНП в Закарпатській області, чи до суду, ОСОБА_5 не подавав, та таких звернень ОСОБА_5 в ході судового розгляду даного кримінального провадження суду не надано.

Тому, суд приходить до висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неправомірних дій відносно нього під час досудового розслідування з боку співпрацівників ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та застосуванням до нього заходів психологічного примусу з боку працівників поліції, є безпідставними та неспроможними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, жодними належними та допустимими доказами стороною захисту не підтверджені.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування слідчі дії за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у тому числі слідчий експеримент, проводилися у присутності захисника. Зі скаргами на неправомірні, на думку обвинуваченого, дії працівників поліції, ні підозрюваний ОСОБА_5 , ні його захисник не зверталися. При цьому, як вбачається з відтвореного в судовому засіданні носія інформації з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , пояснення підозрюваний надавав послідовно, чітко, проявів здійснення на ОСОБА_5 будь-якого психологічного тиску з боку працівників поліції не вбачається, відповіді на поставлені слідчим запитання підозрюваний надавав у довільній формі, в присутності захисника, понятих та при цьому. будь-яких заяв, зауважень, заперечень, невідповідностей вказаної слідчої дії, від підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_4 не надходило. Зазначений доказ повністю відображає хід проведення слідчого експерименту, добровільність наданих у статусі підозрюваної особи ОСОБА_5 обставин скоєного, відсутність на нього будь-якого тиску.

В ході слідчого експерименту, проведеного 15.06.2023 року ОСОБА_5 на місці показав та розповів про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, деталі якого могли бути відомі лише йому. Повідомлені підозрюваним ОСОБА_5 обставини повністю узгоджуються із іншими дослідженими судом доказами.

Суд також звертає увагу на такі обставини, що ОСОБА_5 , підписуючи протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.2023 року, жодних заперечень не висловив, не ставив під сумнів встановлені ним обставини (зокрема, що психотропні речовини вилучалися саме у нього), не вказував на будь-які процесуальні порушення під час проведення слідчої дії, застосування до нього тиску з боку працівників правоохоронного органу, а його позиція захисту змінилася лише в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд розцінює таку позицію як частину стратегії захисту, з метою уникнення ОСОБА_5 покарання.

Отже, твердження ОСОБА_5 про тиск з боку працівників відділення поліції №2 Хустського ГУНП в Закарпатській області, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ст.ст.84-88 КПК України, суд вважає, що зібрані у кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні вищевикладені докази являються допустимими, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 на менш тяжкий склад злочину.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, та доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у нормах КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах,

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені у приписах ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання..

Суд також враховує вимоги ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особу винного.

Та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007).

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Зазначена позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий на час вчинення кримінального правопорушення (13.06.2023 року), обвинувачується у вчиненні злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особо тяжких злочинів. Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, у вчиненому не розкаявся, належні висновки для себе ОСОБА_5 не зробив, в ході судового розгляду встановленню істини у даному кримінальному провадженні не сприяв.

Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, будь-якою суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, стійкі соціальні зв`язки у ОСОБА_5 відсутні: він не одружений, неповнолітні діти чи непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, проте має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно: веде антигромадський спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, підтримує зв`язки з раніше судимими особами, вчиняє сварки із сусідами, доставлявся до Івано-Франківського РУП ГУНП за вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, притягувався до кримінальної відповідальності за ст.307 КК України, що вбачається з характеристики, виданої дільничним Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_37 (т.2 а.с.150), з 21.06.2020 року ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм», що підтверджується довідкою, виданою КНП «Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР» за вих..№833 від 15.06.2023 (т.2 а.с.149), на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_5 не перебуває, амбулаторну допомогу не отримував, що вбачається з довідки КНП «Прикарпатський обласний криничний центр психічного здоров`я» за вих.№ 8120 від 15.06.2023 року (т.2 а.с.148).

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатами лабораторних досліджень ПП «Астра-Діа» від 14.06.2023 року, відповідно до яких встановлено вживання ОСОБА_5 наркотичних засобів та психотропних речовин - марихуани, афетаміну (результат позитивний) (т.2 а.с.162).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом не встановлено.

При цьому, суд не знаходить підстав для визнання такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття та активне сприяння ОСОБА_5 розкриттю злочину, оскільки основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанови ККС ВС від 22.03.2018 року у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі №756/4830/17-к, від 19 липня 2018 року у справі № 134/890/17).

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розкаяння, на переконання суду, має бути послідовною протягом усього часу судового розгляду. Однак, обвинуваченим не виражена позиція щодо критичної оцінки своєї злочинної поведінки і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінально-каране діяння. Лише повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину, викликане щирим каяттям або бажанням сприяти його розкриттю, може бути враховано при призначенні покарання у бік його пом`якшення.

Висловлена в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 позиція щодо визнання ним своєї вини частково, з необхідністю перекваліфікації його дій на ч.2 ст.309 КК України, суд не розцінює як щире каяття обвинуваченого, оскільки в межах пред"явленого обвинувачення, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення саме за ч.3 ст.307 КК України, а не за ч.2 ст.309 КК України. Та на протязі тривалого судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.3 ст.307 КК України не визнавав, встановленню істини по даному кримінальному провадженню не сприяв, надавав суду суперечливі покази, висував версію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Отже, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України фактично не визнав, що є його правом, але, разом з тим, він у скоєному не розкаявся. Така поведінка обвинуваченого свідчить про те, що він, знаходячись тривалий час під вартою, жодного належного висновку відносно злочинності своїх дій, не зробив, а тому, він не втратив свою суспільну небезпечність.

При цьому, окрім загальносоціальних даних про особу ОСОБА_5 , суд враховує відомості, що характеризують його в плані потенційної суспільної небезпеки, а саме суд враховує, що ОСОБА_5 придбав, зберігав та перевозив з метою збуту психотропну речовину в особливо великих розмірах, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та вчинив умисний злочин, який, відповідно до приписів ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, з конфіскацією майна.

У відповідності до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не складалася.

Під час судового розгляду, детально проаналізувавши роль обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, наслідки суспільно - небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 буде призначення йому покарання в межах санкції статті пред`явленого обвинувачення, у виді позбавлення волі на певний строк, з реальним його відбуттям.

Отже, з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, об`єктом вчиненого якого є встановлений з метою захисту здоров`я населення порядок обігу психотропних речовин з відповідною суспільною небезпечністю з подальшим спричиненням шкоди здоров`ю населення, також корисливий мотив вчинення злочину, наявність однієї обставини, що обтяжує покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік,стан його здоров`я, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, виходячи з загальних засад призначення покарання, зокрема, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, неможливе без ізоляції його від суспільства та відбування реального покарання у виді позбавлення волі, а тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з призначенням, на підставі ч.2 ст.59 КК України, додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке належить обвинуваченому ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

На думку суду, законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчинення ОСОБА_5 нових злочинів буде покарання за скоєне кримінальне правопорушення у виді реального позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, встановленого санкцією ч.3 ст.307 КК України. Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого ОСОБА_5 , нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень Закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.

При цьому, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд застосовує також положення ч.4 ст.70 КК України, враховуючи ті обставини, що обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення 13.06.2023 року,тобто до постановлення попереднього вироку, ухваленого Личаківським районним судом м.Львова від 23 лютого 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності (т.3 а.с.13-21). Вказаний вирок набрав законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 22.10.2024 року (т.3 а.с.22-26).

Підстав для застосування положень статтей 69,75,76 КК України суд не вбачає.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення наступних експертиз, а саме: судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5805-НЗПРАП від 14 червня 2023 року в сумі 1195,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5818-НЗПРАП від 16 червня 2023 року в сумі 3824,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5815-НЗПРАП від 15 червня 2023 року в сумі 1912,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5817-НЗПРАП від 15 червня 2023 року в сумі 2390,00 грн., а саме в загальній сумі 9321,00 гривень, довідки Закарпатського НДЕКЦ про витрати на проведення яких є в матеріалах справи (т.2 а.с.58,75,98,117).

Згідно приписів ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.06.2024 року арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 13.06.2023 (т.2 а.с.35) накладено з метою збереження речових доказів, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного в ухвалі слідчого судді арешту майна, з огляду на закінчення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: поліетиленові прозорі пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною та психотропними речовинами, обіг яких обмежено, які упаковані в спец.пакети НПУ та знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 462 від 16.06.2023 року (книга обліку речових доказів № 73) (т.2 а.с.129) суд вважає за необхідне знищити; особисті документи обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: свідоцтво про народження, закордонний паспорт серії НОМЕР_3 від 06.04.2018 року, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22), суд вважає за необхідне повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , за належністю; платіжні картки «Monobank», сім-картку оператора «Lifecell», скретч-карту «Київстар», флеш-носій Micro-SD 8 Gb, які упаковано в спец.пакет НПУ №WAR0003610 та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22) суд вважає необхідним повернути за належністю власникам; грошові кошти в сумі 4520 грн., 2 дол.США, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , згідно розписки від 07.08.2023 року (т.2 а.с.131), суд вважає необхідним залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки судом не встановлено, що вказані гроші були предметом даного кримінального правопорушення або іншого суспільно-небезпечного діяння; рюкзак у чорно-білу смужку, зарядний пристрій, папку з особистими документами на ім`я ОСОБА_5 , фольгу у рулоні, ложку металеву, 2 прозорі поліетиленові пакети, три чоловічі сорочки, блокнот, парфуми, дві пари шкарпеток, ліхтарик, серветки, шкіряний гаманець, повербанк, шнур для зарядки, антисептик, які упаковано в спец.пакет НПУ, та передані на відповідальне зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів №70) (т.2 а.с.22) суд вважає за необхідне повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 ; оптичні диски DVD-R, в яких містяться відеофайли з нагрудних камер поліцейських та які знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження (т.2 а.с.46), суд вважає за необхідне залишити в матеріалах цього кримінального провадження; мобільні телефони марки «OPPO Reno5 Lite 128 Gb», марки «HUAWEI P smart Z 64Gb», які упаковано в спец. пакет НПУ та знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22), суд вважає необхідним конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід, обраний у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.06.2023 року (т.2 а.с.137-142), суд вважає необхідним залишити без змін, до набрання даним вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дати його затримання 13.06.2023 року, згідно протоколу затримання ОСОБА_5 від 13 червня 2023 року, який є в матеріалах справи (т.2 а.с.49-52).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 174, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді дев`яти років шести місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2024 року, більш суворим, призначеним за вказаним вироком, остаточно призначити ОСОБА_38 покарання у виді дев`яти років шести місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 за цим вироком відраховувати з 13 червня 2023 року, згідно протоколу затримання від 13.06.2023 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.06.2023 року - залишити без змін, до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_14 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у даному кримінальному провадженні судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5805-НЗПРАП від 14 червня 2023 року в сумі 1195,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5818-НЗПРАП від 16 червня 2023 року в сумі 3824,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5815-НЗПРАП від 15 червня 2023 року в сумі 1912,00 грн.; судово-хімічної експертизи №CE-19/107-23/5817-НЗПРАП від 15 червня 2023 року в сумі 2390,00 грн., а всього стягнути - 9321 (дев`ять тисяч триста двадцять одну) гривню 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.06.2024 року на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 13.06.2023 року, а саме на: - поліетиленовий прозорий пакет із різнокольоровою речовиною - пластинкою подрібненою на квадратні частини вагою біля 3 грамів схожою на наркотичну LSD, яка упакована в спец. пакет НПУ №INP 1015842; - прозорий поліетиленовий пакет із пігулками, схожими на наркотичні МДМА (Екстазі), в кількості 16 штук синього кольору із маркуванням черепа вагою біля 8 грамів та прозорий поліетиленовий пакет із пігулками з виду схожими на наркотичні МДМА (Екстазі) в кількості 6 штук, сірого кольору у вигляді черепа, одна з яких розділена навпіл, загальною масою біля 3 грамів, які упаковано в спец. пакет НПУ № INP 1015841; - 5 прозорих поліетиленових пакетів із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну Альфа-PVP, блідо-рожевого кольору, загальною вагою біля 213 грамів, яка упакована в спец. пакет НПУ № INP 1015843; - один поліетиленовий прозорий пакет із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну Альфа-PVP вагою біля 549 грамів, яка упакована в спец. пакет НПУ № EXPT 0209208; - свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Номер паспорта НОМЕР_3 ), які упаковано в паперовий пакет НПУ №1, коричневого кольору із підписами учасників огляду; - 5 (п`ять) карток «Monobank», з них 4 (чотири) чорні №867633, №548520, №675326 на ім`я ОСОБА_25 , № НОМЕР_4 та 1 біла №140622 на ім`я ОСОБА_26 , сім-картка «Lifecell» із скретч-картою з номером НОМЕР_5 та скретч-карта «Київстар» з номером НОМЕР_6 , флеш носій Micro-SD 8 Gb, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003610; - грошові кошти в загальній сумі 4520 гривень та 2 долари США номіналом (2 долари США - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 100 грн. - 3 шт., 200 грн. - 3 шт., 20 грн. 1-шт., 10 грн. - 5 шт., 500 грн. - 7 шт.), які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003613; - мобільний телефон марки «OPPO Reno5 Lite 128 Gb.», срібного кольору, бувшого використання та мобільний телефон марки «HUAWEI P smart Z 64Gb.», синього кольору, бувшого використання, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003609; - рюкзак матерчатий у чорно-білу смужку, зарядний пристрій, папка з особистими документами на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фольга у рулоні, ложка складна металева, 2 прозорі поліетиленові пакети, три чоловічі сорочки, блокнот, парфуми, дві пари шкарпеток, ліхтарик, вологі серветки, шкіряний гаманець, повербанк, шнур для зарядки, антисептик, які упаковано в спец. пакет INP 4004450.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: поліетиленовий прозорий пакет із різнокольоровою речовиною, пластинкою, подрібненою на квадратні частини, вагою біля 3 грамів, схожою на наркотичну LSD, яка упакована в спец. пакет НПУ №INP 1015842; - прозорий поліетиленовий пакет із пігулками, схожими на наркотичні МДМА (Екстазі), в кількості 16 штук синього кольору із маркуванням черепа вагою біля 8 грамів; - прозорий поліетиленовий пакет із пігулками, схожими на наркотичні МДМА (Екстазі) в кількості 6 штук, сірого кольору у вигляді черепа, одна з яких розділена навпіл, загальною масою біля 3 грамів, які упаковано в спец. пакет НПУ № INP 1015841; - 5 прозорих поліетиленових пакетів із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну Альфа-PVP, блідо-рожевого кольору, загальною вагою біля 213 грамів, яка упакована в спец.пакет НПУ №INP 1015843; - один поліетиленовий прозорий пакет із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну Альфа-PVP вагою біля 549 грамів, яка упакована в спец. пакет НПУ № EXPT 0209208, які передані на відповідальне зберігання у кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 462 від 16.06.2023 року (книга обліку речових доказів № 73) (т.2 а.с.129) - знищити.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: свідоцтво про народження на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт номер НОМЕР_3 , виданий 06.04.2018 року на ім`я « ОСОБА_39 » ( ОСОБА_40 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які упаковано в паперовий пакет коричневого кольору НПУ №1 і передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22) - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази у даному кримінальному провадженні: 5 (п`ять) карток «Monobank», з яких: 4 (чотири) чорні №867633, №548520, №675326 на ім`я ОСОБА_25 , № НОМЕР_4 та 1 (одна) біла №140622 на ім`я ОСОБА_26 ; сім-картка «Lifecell» із скретч-картою з номером НОМЕР_5 та скретч-карта «Київстар» з номером НОМЕР_6 , флеш-носій Micro-SD 8 Gb, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003610, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 року (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22) - повернути за належністю власникам.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: - грошові кошти в загальній сумі 4520 (чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень та 2 (два) долари США номіналом (2 долари США - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 100 грн. - 3 шт., 200 грн. - 3 шт., 20 грн. - 1 шт., 10 грн. - 5 шт., 500 грн. - 7 шт.), які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , згідно його розписки від 07.08.2023 про прийняття та збереження вилученого майна (т.2 а.с.131) - залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 .

Речові докази у даному кримінальному провадженні: - мобільний телефон марки «OPPO Reno5 Lite 128 Gb», срібного кольору, бувшого у користуванні; мобільний телефон марки «HUAWEI P smart Z 64Gb», синього кольору, бувшого у користуванні, які упаковано в спец. пакет НПУ №WAR0003609 та передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22) - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: рюкзак матерчатий у чорно-білу смужку, зарядний пристрій, папка з особистими документами на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , фольга у рулоні, ложка складна металева, 2 прозорі поліетиленові пакети, три чоловічі сорочки, блокнот, парфуми, дві пари шкарпеток, ліхтарик, вологі серветки, шкіряний гаманець, повербанк, шнур для зарядки, антисептик, які упаковано в спец. пакет INP 4004450, та які передані на відповідальне зберігання у кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 442 від 13.06.2023 (книга обліку речових доказів № 70) (т.2 а.с.22) - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за належністю.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - оптичний диск марки «Класік» DVD-R, з наявними на ньому відеофайлами з нагрудних камер поліцейських (чотири файли відеозаписів) та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.46) - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1