Справа № 739/53/25
Провадження № 1-кп/739/55/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170від 23.11.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`яч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», не маючого на утриманні непрацездатних осіб, не маючого державних пільг та нагород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у червні 2012 року, більш точної дати та часу не встановлено, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва, надав невстановленій слідством особі свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого офіційного документа. У подальшому, перебуваючи в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області, більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого ІДТН в Чернігівській області від 19.06.2012 з відкритими категоріями А, В, С на своє ім`я. Зазначене підроблене посвідчення тракториста - машиніста ОСОБА_4 мав намір використовувати при працевлаштуванні та керуванні транспортними засобами.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/15716-ДД від 04.12.2024 бланк досліджуваного посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 не відповідає за розміром сторін, способом друку, спеціальними елементами захисту, встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення тракториста - машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 11 березня 2020 року, в денний час, при подачі заяви про переведення на іншу посаду в ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», діючи умисно, достовірно знаючи, що він не проходив медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та не складав теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби, як наслідок - не отримував у встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» посвідчення тракториста-машиніста, використав завідомо підроблений за вказаних вище обставин документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого ІДТН в Чернігівській області від 19.06.2012 на своє ім`я, надавши його уповноваженій особі підприємства в результаті чого був переведений на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції».

У подальшому, 22.11.2024, близько 15 години, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом трактор колісний «John deere 8r 410», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Вокзальній м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області неподалік автомобільної заправки ПП « АРС СЕРВІС 22» за порушення п. 22.а ПДР України був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 під час несення служби відповідно до графіку несення служби.

При цьому, ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи, що він не проходив медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та не складав теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби, як наслідок - не отримував у встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» посвідчення тракториста-машиніста, використав завідомо підроблений за вказаних вище обставин документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого ІДТН в Чернігівській області від 19.06.2012 на своє ім`я, надавши його інспектору сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 , згідно ст. 33 КК України, кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво до підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати характеризуючі матеріали на обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого та визнати винним за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу. Одночасно з цим, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання підробленого документу 11 березня 2020 року при переведенні на іншу посаду.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердивши обставини скоєння кримінальних правопорушень, а саме те, що влітку 2012 року замовив у невідомої особи в інтернет ресурсі посвідчення водія. Отримавши на пошті підроблене посвідчення пред`явив його при переведенні на посаду тракториста навесні 2020 року та користувався ним до того моменту, поки не був зупинений працівниками поліції взимку 2024 року. У вчиненому розкаюється та просив суворо не карати. При цьому не заперечував проти його звільненнявід призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений дав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у пособництві до підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, то суд його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Також, оскільки ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, то суд його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який під час судового розгляду свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та критично ставиться до вчиненого, працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризуючі дані на обвинуваченого, який на утриманні непрацездатних осіб не має, за місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивного боку, обставини, що пом`якшують та обставин що обтяжують його покарання, а також те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 як за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, так і за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафів в розмірах у межах санкцій вказаних статей КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінальних правопорушень).

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, які відносяться до кримінального проступку, у відповідності до ст. 12 КК України.

В той же час, ч. 5 ст. 74 КК України встановлює, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Судом не встановлено обставин, передбачених ч.3 ст.49 КК України, які б вказували на наявність підстав для переривання чи зупинення строків давності за епізодом за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України (червень 2012 року) та епізодом за ч. 4 ст. 358 КК України (11 березня 2020 року).

Обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, в червні 2012 року, тому суд дійшов висновку, що є всі підстави для застосування вимоги п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

У зв`язку з наведеним, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, 11 березня 2020 року, тому суд дійшов висновку, що є всі підстави для застосування вимоги п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У зв`язку з наведеним, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1591,80 гривень. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 копійок).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 27, 358 КК України, ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке вчинене 11 березня 2020 року, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1591,80 гривень. (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну гривню 80 копійок) процесуальних витрат за проведення експертизи.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року на посвідчення машиніста тракториста серії НОМЕР_1 , яке поміщено до криміналістичного пакету PSP №2167675, котре належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 скасувати.

Речові докази: посвідчення машиніста тракториста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , спеціальний пакет №PSP2167675 (первинна упаковка), які упаковані в спеціальний пакет №0455745 та зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000170від 23.11.2024 року (справа №739/53/25, провадження №1-кп/739/55/25) знищити.

Оптичний носій інформації DVD-R диск наданий як додаток на відповідь 04.12.2024 із відеозаписом з нагрудного відео реєстратора інспектора СРПП Н-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області на місці події 22.11.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000170від 23.11.2024 року.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1