Справа№ 610/249/25
Провадження № 1-кп/610/89/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження №0000699 від 14.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , судимості немає в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2024, в період часу з 18:00 години по 22:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 знайшов на відкритій ділянці місцевості в чагарниках поблизу буд. 24 А по вул. Захисників України в м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області, предмет, який складається із двох полімерних труб, які конструктивно поєднані між собою, зеленого кольору зі слідами кіптяви та термічного впливу із маркуванням: 7/1 ТР ВА 1-15-К РПГ-30 56-8-15 ОКФОЛ, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на РПГ-30, тим самим незаконно придбав бойовий припас.

ОСОБА_4 , діючи незаконно, умисно та протиправно, не маючи спеціального дозволу на носіння чи переміщення вищевказаного бойового припасу відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, безпосередньо тримаючи у своїх руках зазначений предмет, пересувався вулицями міста Балаклії, Ізюмського району, Харківської області.

14 листопада 2024 року в період часу з 23:40 год по 00:00 год під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Кооперативна, неподалік від буд. 1, у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено РПГ-30 в кількості 1 (одної) одиниці, яка є реактивною протитанковою гранатою РПГ-30 «Крюк», яка відноситься до категорії бойових припасів і яку ОСОБА_4 незаконно придбав та переносив по вулицям міста Балаклії Ізюмського району Харківської області без передбаченого законом дозволу.

Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

28 січня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений: три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо строку іспитового терміну, то суд враховує особу обвинуваченого, який судимості не має в силу ст. 89 КК України, вину свою визнав повністю, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, з сусідами стосунків не підтримує, в громадському житті участі не приймає, має на утриманні малолітню дитину, 2024 року народження, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити йому річний іспитовий строк та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судової вибухово-технічної експертизи суд покладає на обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , укладену 28 січня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: реактивна протитанкова граната РПГ-30 «Крюк», яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області,- знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 6 058,24 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394,395 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий