Єдиний унікальний номер 722/326/25
Номер провадження 1-в/722/81/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства України щодо внесених змін згідно Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зелене, Петрівського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, у якому, посилаючись на вимоги Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 року, а також на положення ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, просив привести у відповідність із законодавством України вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року та вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області, який на підставі ст.71 КК України, приєднаний до вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Представник виправної колонії та засуджений в судове засідання не з`явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до вироку П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2011 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи; - періодично з`являтися в органи кримінально - виконавчої системи для реєстрації; -повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, встановлених цим вироком та вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області 09.03.2011 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; - періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Згідно вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року ОСОБА_4 визнано винуватим:

- за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі якої призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі якої призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі якої призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Керуючись ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року до покарання призначеного за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 17 (сімнадцяти) років позбавлення волі.

Сума завданої матеріальної шкоди за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2011 року становить 2000 грн. 00 коп. (епізод, вчинений 17.10.2010 року), за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року 500 грн. 00 коп. (епізод, вчинений 19.01.2011 року), за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року 130 грн. 26 коп. (епізод, вчинений 09.12.2012 року).

Вирок набрав законної сили 07.08.2013 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст. 57, ч.1 ст. 58, ч. 1, ст. 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Неоподаткований мінімум доходів громадян це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана із проникненням у приміщення, яке мало місце 19.01.2011 року на суму 500 грн. 00 коп.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 470,00 грн. (940,00 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2011 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 470,00 грн. х 2 = 940,00 грн.

Ураховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 940,00 (дев`ятсот сорок) гривень на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння (19.01.2011 року), кваліфікувалося б за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Згідно мотивувальної частини вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року вбачається, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке мало місце 09.12.2012 року на суму 130 грн. 26 коп.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2012 року складав 536,50 грн. (1073,00 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2012 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 536,50 грн. х 2 = 1073,00 грн.

Ураховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 1073,00 (одна тисяча сімдесят три) гривень на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння (09.12.2012 року), кваліфікувалося б за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність яких законом частково усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом звільнення засудженого від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі за ч.3 ст.185 КК України, призначеного вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року та за ч.2 ст.185 КК України, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Відтак, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк сімнадцять років.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.5,ч. 2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зелене, Петрівського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, від подальшого відбування покарання за ч.3 ст.185 КК України, призначеного вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2011 року та за ч.2 ст.185 КК України, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зелене, Петрівського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженим за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України на строк 17 (сімнадцять) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1