Справа №760/8852/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 15.03.2024, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у хостелі за адресою АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 15.03.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за невстановлених на цей час обставин виник злочинний умисел на вчинення відкритого майна належного ОСОБА_8 для чого останні вступили у злочинну змову. З метою реалізацію спільного умислу, за попередньою змовою групою осіб 26.02.2024 приблизно о в період часу з 08 год. 20 хв. до 09 год. 40 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, буд. 2, поряд із закладом громадського харчування «Макдональдс», підійшли до ОСОБА_8 , якому запропонували здати до ломбарду, щоб придбати алкогольні напої, належний останньому мобільний телефон марки «Iphone 7 32 GB» IMEI: НОМЕР_1 вартістю 3200 грн., з номером телефону НОМЕР_2 , на що ОСОБА_8 відповів відмовою. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, діючи умисно, відкрито, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 завдав декілька ударів кулаком по тілу останнього, від яких ОСОБА_8 втративши рівновагу впав на землю, після чого до останнього підійшов ОСОБА_7 та з правої штанини потерпілого дістав мобільний телефон марки «Iphone 7 32 GB» IMEI: НОМЕР_1 вартістю 3200 грн., з номером телефону НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 . Заволодівши вказаним майном, усвідомивши, що без власника майна не зможуть отримати доступ до «iCloud» та розблокувати мобільний пристрій, що зареєстрований на ім?я ОСОБА_8 та продати його, у зв?язку із чим, продовжуючи діяти спільно та умисно, намагались за допомогою фізичної сили примусити потерпілого ОСОБА_8 надати необхідні їм дані, а саме: пароль від мобільного пристрою та «iCloud». Однак, потерпілий надавати дані відмовився та, скориставшись нагодою, втік. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення кримінального правопорушення розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 3200 грн. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у грабежі, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. У вчиненні зазначеного кримінального обґрунтовано правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Дніпропетровська, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, а саме: 31.08.2017 Кіровським районним судом міста Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 KK України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК. України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки; 18.07.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 22.08.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.10.2018 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за 4. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 17.01.2019 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. B діях правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 186 КК України. Вина ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: 1) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.03.2024; 2) Показами потерпілого ОСОБА_8 , від 15.03.2024; 3) Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з потерпілим ОСОБА_8 від 15.03.2024; 4) Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з потерпілим ОСОБА_8 від 15.03.2024; 5) Протоколом огляду місця події від 20.03.2024; 6) Протоколом перегляду відеозапису з камер від 19.03.2024; 7) Протоколом перегляду відеозапису з камер від 19.03.2024; 8) Рапортом о/у СКП ОСОБА_9 9) Показами свідка ОСОБА_10 , від 20.03.2024; 10)Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_10 від 20.03.2024; 11)Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_10 від 20.03.2024; 12) Показами свідка ОСОБА_11 , від 20.03.2024; 13)Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_11 від 20.03.2024; 14)Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_11 від 20.03.2024 15) Показами свідка ОСОБА_12 , від 20.03.2024; 16)Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_12 від 20.03.2024; 17) Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_12 від 20.03.2024 18) Показами свідка ОСОБА_13 , від 15.03.2024; 19) іншими матеріалами в їх сукупності. Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою с винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними та дійсними. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, у зв?язку із чим усвідомлюючи тяжкість невідворотного у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. -вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_14 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, немає роботи, доходу, засобів до існування, що свідчить, що вчинення корисливих кримінальних правопорушень є засобом існування. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов?язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Таким чином, в умовах воєнного стану на території України, такий підхід національних судів щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може породити позитивні прецеденти, для належного покарання осіб, які вчинили злочини, що поміж іншого, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету Збройних Сил України. Таким чином, органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний та захисник підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048.

15.04.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні в копіях.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, із врахуванням неодноразового притягнення до кримінальної відповідальостів, підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При оцінці вказаних ризиків, слідчим суддею враховувало те, що підозрюваному відомі анкетні дані потерпілого та свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, що вказує на те, що підозрюваний може вживати заходів, спрямованих на вплив на вказаних осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих слідчому.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який неодружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий, а саме: 31.08.2017 Кіровським районним судом міста Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 KK України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК. України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки; 18.07.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 22.08.2018 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.10.2018 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за 4. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 17.01.2019 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 15.03.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала діє до 17 червня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1