Справа № 175/58/13-к
Провадження № 1-кп/175/315/18
Справа № 175/58/13
Провадження № 1-кп/175/315/18
Вирок

Іменем України

30 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське об`єднані кримінальні провадження № 0000011 та №0000069 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з повною вищою освітою, адвоката, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився у м. Дніпропетровську, з повною вищою освітою, зареєстрованого та фактичного проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України -

встановив:

1. Стислий опис руху кримінального провадження.

1.1. Стислий опис руху кримінального провадження на стадії досудового розслідування.

17 квітня 2012 року слідчим слідчого відділу Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , порушена кримінальна справа за фактом розбійного нападу вчиненого групою осіб за фактом ч.2 ст. 187 ККУ та розпочато розслідування (т. 1, а.с.1).

06 вересня 2012 року ОСОБА_6 затримано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. (т. 1, а.с.153).

07 вересня 2012 року в.о. прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 порушена кримінальна справа по факту розбійного нападу, вчиненого групою осіб, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (т .2, а.с. 1);

05 листопада 2012 року слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по факту розбійного нападу, вчиненого групою осіб, за ч.2 ст.187 КК України (т.7, а.с. 118-119);

05 листопада 2012 року слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , по факту розбійного нападу, вчиненого групою осіб, за ч.2 ст.187 КК України (т.7, а.с. 120-121);

05 листопада 2012 року оголошений розшук ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який доручено УКР ГУМВД в Дніпропетровській області.

1.2. Стислий опис руху кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 при розгляді Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

04 січня 2013 року кримінальне провадження № 0000011 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 263 КК України, надійшло до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року (т.21, а.с.59-98) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, і призначено йому покарання: за ч.3 ст.187 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, за ч.2 ст.263 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Виправдано за ч.2 ст.146 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Цивільний позов ТОВ «Триумф-Трейд» про стягнення матеріальної шкоди залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року скасовано вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року та направлено кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. (т.23, а.с.268-277).

Під час нового судового розгляду 15 січня 2016 року обвинувальний акт було змінено прокурором та інкриміновано ОСОБА_6 вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.186 КК, ч. 2 ст. 263 КК України (т.28, а.с. 78-87).

1.3. Стислий опис руху кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 при розгляді Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.

21 серпня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська ОСОБА_6 звільнено з під варти та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року (т.30, а.с. 41-84) ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 та п.2 та 3 ч.1 ст.76 КК України встановлено засудженому іспитовий строк 3 (три) роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Визнано невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і виправдано його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Цивільний позов ТОВ «Триумф-Трейд» про стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 щодо його виправдання за ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення змінено, виключивши з резолютивної частини рішення про стягнення з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів на користь держави - 470,40 грн. за проведення судової експертизи №70/03-712 від 07.11.2012 року.

В решті вирок відносно ОСОБА_6 щодо його виправдання за ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення залишено без змін.

В частині визнання ОСОБА_6 винним та його засудження за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року скасовано та призначено в цьому кримінальному провадженні новий судовий розгляд в іншому складі суду. (т.32, а.с. 195 - 211)

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, задоволено частково. (т.34, а.с. 69-70)

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині виправдання за ч. 2 ст. 263 КК України скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині виправдання його за ч.2 ст. 263 КК України скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. (т.34, а.с.127-130)

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року задоволено подання Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про визначення підсудності. (т.34, а.с. 147-148)

1.4. Стислий опис руху кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 при розгляді Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, направлено за підсудністю до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року ОСОБА_6 по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 263 КК України визнано невинуватим та виправдано в зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. (т.43, а.с. 107-111)

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2021 року вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, залишено без змін. (т.45, а.с.100-116)

Постановою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 липня 2021 року вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2021 року залишено без змін. (т.45, а.с. 252-266)

30 червня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000069 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинувачених за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.186 КК України, надійшов до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. (т.46, а.с.1)

1.5. Стислий опис руху кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 при розгляді Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

24 липня 2017 року кримінальне провадження № 0000069 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинувачених за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3ст. 15, ч.3 ст.186 КК України, спрямовано до Апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо передачі до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року обвинувальний акт повернуто до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. (т.46, а.с.1, 176)

З 31 липня 2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області призначено 30 разів підготовче засідання та 24 жовтня 2019 року після явки в судове засідання потерпілих було проведено підготовче засідання, під час якого кримінальне провадження №0000069 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0000011 відносно ОСОБА_6 .

2. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і визнане судом недоведеним.

Відповідно до обвинувального акта від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що 01.01.2012 по 12.04.2012 рік на охоронюваній території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігалися демонтовані на зазначеному об`єкті належні ТОВ «Триумф-Трейд» сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром від 600 до 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця, вартістю 4767, 50 грн.

За невстановлених обставин, не пізніше 09.04.2012 (точну дату слідством не встановлено), раніше знайомим між собою ОСОБА_6 , двом особам, яких оголошено у розшук та матеріали кримінального провадження стосовно яких виділено в окреме провадження (далі - дві особи, оголошені у розшук), та двом невстановленим особам, матеріали кримінального провадження стосовно яких виділено у окреме провадження (далі - невстановлені особи), стало відомо про те, що на території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігаються зазначені вище належні ТОВ «Триумф-Трейд» демонтовані сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром - 600-800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця.

Маючи відомості щодо місцезнаходження сталевих труб і прагнучи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 , дві особи, яких оголошено у розшук та дві невстановлені особи при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, вступили між собою у попередню змову, направлену на заволодіння невизначеною кількістю труб, але не менше ніж однією одиницею, що належала ТОВ «Триумф-Трейд» шляхом відкритого викрадання, поєднаного з проникненням у сховище, із застосуванням насильства до осіб, які будуть чинити опір або стануть на заваді скоєння злочину.

Надалі ОСОБА_6 і співучасники узгодили план злочинних дій та розподілили ролі у вчиненні злочину. Згідно до цього плану обстановка під час відкритого викрадання майна мала створювати видимість законності дій нападників, нібито пов`язаних із проведенням оперативно-розшукових заходів працівниками правоохоронних органів. Також ОСОБА_6 і співучасники злочину виконали ряд підготовчих дій та придбали невстановлені органом досудового розслідування головні убори з прорізями в ділянках очей та роту, пластикові фіксатори для обмеження руху, гумові рукавички та тупі тверді предмети у вигляді палиць. Крім того, підшукали осіб для здійснення вантажних робіт та спеціальний автотранспорт для перевезення викраденого чужого майна.

Так, 09 квітня 2012 року в денний час, ОСОБА_6 , виконуючи умови плану злочинних дій та відведену йому роль, запропонував раніше знайомому, не проінформованому про злочинні наміри співучасників ОСОБА_11 , за винагороду в сумі 1500 грн. підшукати місце для збуту металобрухту, спеціальні транспорті засоби, пристосовані для завантаження та перевезення сталевих труб, а також осіб, які б за винагороду здійснили вантажно-розвантажувальні роботи.

ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , відповів згодою і надав останньому контактні телефони осіб, які можуть за винагороду надати спеціальні транспортні засоби, пристосовані для перевезення труб, та домовився зі своїм знайомим ОСОБА_12 - власником такого транспортного засобу, щодо надання послуг ОСОБА_6 .

Виконуючи прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 віддав розпорядження ОСОБА_13 - водію вантажного автомобіля «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , провести роботи із перевезення труб за обставин та у час, який вкажуть замовники робіт.

Крім того, у квітні 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_14 - начальника відділу планування, фінансування та контролю управління житлово-комунального та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, яка є матір`ю його на той час цивільної дружини ОСОБА_15 , з метою підшукання спеціального транспортного засобу - автокрану для вантажних робіт.

У період з 10 по 11 квітня 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_14 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_6 , звернулась до директора ПАТ «Мережа Сервіс» ОСОБА_16 , який, також не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 надав ОСОБА_14 мобільний телефон водія автокрану «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , якого попередньо повідомив про необхідність проведення вантажних робіт.

12 квітня 2012 року о 10-48 години, невстановлений слідством співучасник злочинної змови зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що зустріч з замовниками виконання вантажних робіт із застосуванням автокрану відбудеться на автодорозі Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ при виїзді із м.Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, куди йому необхідно прибути в цей день о 19-00 годині, на що ОСОБА_17 , не будучи обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою.

12 квітня 2012 року приблизно о 19-00 годині на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , прибув до автозаправної станції «Лукойл - Україна» №0417, розташованої на 417 кілометрі ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками вантажних робіт.

12 квітня 2012 року, у період з 11.00 год. до 17.00 год., ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , виконуючи умови домовленості з останнім, повідомив водія вантажного автомобіля «ІВЕКО» ОСОБА_13 , що для виконання робіт з перевезення вантажу йому необхідно прибути в цей день о 21-00 годині на авто дорогу Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, при виїзді з м. Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, де відбудеться зустріч з замовниками перевезення вантажу. На цю пропозицію ОСОБА_13 , який не був обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою та 12 квітня 2012, приблизно о 21-00 годині, на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 прибув на 415 кілометр + 150 метрів ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками перевезення вантажу.

Крім цього, ОСОБА_11 , який не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , 12 квітня 2012 року, близько 21-00 години разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 прибув на 415 кілометр ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з ОСОБА_6 .

У цей же день, 12 квітня 2012 року приблизно в період часу з 22-00 до 23-00 години разом з двома особами, яких оголошено у розшук і двома невстановленими особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, реалізуючи умови спільного злочинного наміру на автомобілі «Ауді А-6» сріблястого кольору, д/н якого слідством не встановлено, прибув на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб згідно відведених ролей, маючи при собі заздалегідь підшукані тупі тверді предмети у вигляді палиць, пластикові фіксатори обмеження руху та гумові рукавички, одягли головні убори з прорізами в ділянках очей та роту, які повинні були приховати їхні обличчя, сховались за пунктом охорони у вигляді металевого вагончику, вибираючи зручний момент для усунення перешкод для здійснення злочину у вигляді охоронця.

У цей час до вагончика підійшов ОСОБА_20 , який здійснював охорону території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро», на якій зберігалися труби, що належали ТОВ «Триумф-Трейд». Невстановлені слідством особи із числа співучасників обвинуваченого, діючи спільно, узгоджено з ОСОБА_6 з метою усунення перешкод для відкритого викрадення майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, несподівано для ОСОБА_20 умисно нанесли йому декілька ударів палицями по голові, обличчю, тулубу, грудній клітині, верхнім кінцівкам, від яких ОСОБА_20 упав. Після чого співучасники злочину скрутили його руки за спиною, завели до вагончика, повалили на ліжко і, попереджуючи можливий опір, зашморгнули пластикові фіксатори на кистях рук та закріпили їх на бильці ліжка, залишивши його у такому положенні.

Внаслідок протиправних дій невстановлених осіб з числа співучасників потерпілому ОСОБА_20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, вушної раковини праворуч, голови, підключичної області ліворуч з переходом на плечовий суглоб, грудної клітини ліворуч, садна обличчя, осаднення обох променевоп`ясних суглобів, які відповідно до висновків судово-медичного експерта № 2013 е від 12.06.2012 та №4074 е від 12.11.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_6 , разом з особою, оголошеною у розшук, залишив співучасників злочину з потерпілим ОСОБА_20 з метою утримання його під контролем на автомобілі «Ауді А-6» направився до раніше обумовленого місця, де на них чекали ОСОБА_21 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_11 разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 .

12 квітня 2012 року, приблизно з 22-00 до 23-00 години до охоронюваного пункту 1-го відділення дослідного господарства на автомобілі «Газель» (д/н НОМЕР_5 ) прибули ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з метою отримання дозволу на збирання соломи, яка знаходилась на території даного дослідницького господарства.

Побоюючись викриття злочинних дій, двоє з трьох співучасників, які залишились на місці події, діючи з метою усунення перешкод у доведенні спільного злочинного плану до кінця, діючи узгоджено, нанесли невстановленими слідством тупими твердими предметами у вигляді палиці удари ОСОБА_23 по спині, спричинивши фізичний біль, та удари ОСОБА_22 по голові, тулубу та верхніх кінцівках, спричинивши відповідно до висновків судово-медичного експерта №1170 від 14.04.2012 та №4020 е від 06.11.2012 року тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден в лобній ділянці праворуч та ліворуч, на передньо-внутрішній поверхні правого плеча та передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подавивши таким чином волю ОСОБА_22 і ОСОБА_23 до опору, співучасники злочину завели потерпілих до вагончика, де утримувався ОСОБА_20 , повалили на підлогу та утримували в такому положенні, застосовуючи при цьому до них психічне насильство, що полягало у погрозі застосування фізичного насильства, підкріплюючи свої погрози жестами та демонстрацією невстановлених тупих твердих предметів у вигляді палиць. Такі погрози, з урахуванням попередніх побоїв, були сприйняті потерпілими як реальні.

12 квітня 2012 року після 23-00 години ОСОБА_6 , з особою оголошеною в розшук, та з ОСОБА_17 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» (д/н НОМЕР_1 ) з причепом (д/н НОМЕР_2 ), ОСОБА_11 та вантажниками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 (д/н НОМЕР_4 ) повернувся на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН і побачивши ОСОБА_22 та ОСОБА_23 схвалив дії співучасників щодо застосування до вказаних осіб насилля.

Після чого, разом з іншими співучасниками та задіяними особами почав готуватись до завантаження сталевих труб до автотранспорту, але не зміг вчинити всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця та заволодіти майном ТОВ «Триумф-Трейд» у вигляді невстановленої досудовим слідством кількості, але не менше однієї одиниці, вартістю 4767,50 гривень, через те, що в період часу з 23-00 до 24-00 години 12 квітня 2012 року злочинні дії ОСОБА_6 та інших співвиконавців злочинів були викриті працівниками ТОВ «Триумф-Трейд», які прибули на місце події, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 разом з двома особами, яких оголошено у розшук та двома невстановленими особами, матеріали кримінального провадження стосовно яких виділено у окреме провадження, залишив місце вчинення злочину.

Відповідно до обвинувального акта від 27 червня 2017 року ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що наказом начальника ГУМВС в Дніпропетровській області №150 о/с від 18.08.2011 був призначений на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу тактичної та стратегічної розвідки УБОЗ ГУМВС в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Будучи призначеним на посаду у правоохоронному органі, ОСОБА_5 повинен виконувати покладені на нього функціональні обов`язки у межах та у спосіб, передбачений Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», іншими законами та галузевими підзаконними нормативно-правовими актами.

Не зважаючи на це, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у період з 01.01.2012 по 12.04.2012 рік на охоронюваній території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігалися демонтовані на зазначеному об`єкті належні ТОВ «Триумф-Трейд» сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця, відповідно до висновку експерта № 14/12.1/522 від 22.05.2017 вартість якої 13110,00 грн.

За невстановлених обставин, не пізніше 09.04.2012 (точну дату слідством не встановлено), раніше знайомим між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також двом невстановленим слідством особам стало відомо про те, що на території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігаються зазначені вище належні ТОВ «Триумф-Трейд» демонтовані сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром - 600-800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця.

Маючи відомості щодо місцезнаходження сталевих труб і прагнучи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, вступили між собою у попередню змову, направлену на заволодіння невизначеною кількістю труб, але не менше ніж однією одиницею, що належала ТОВ «Триумф-Трейд», шляхом відкритого викрадання, поєднаного з проникненням у сховище, із застосуванням насильства до осіб, які будуть чинити опір або стануть на заваді скоєння злочину.

Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб узгодили план злочинних дій та розподілили ролі у вчиненні злочину. Згідно до цього плану, обстановка під час відкритого викрадання майна мала створювати видимість законності дій нападників, нібито пов`язаних із проведенням оперативно-розшукових заходів працівниками правоохоронних органів. Також ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб виконали ряд підготовчих дій та придбали невстановлені органом досудового розслідування головні убори з прорізями в ділянках очей та роту, пластикові фіксатори для обмеження руху, гумові рукавички та тупі тверді предмети у вигляді палиць. Крім того, підшукали осіб для здійснення вантажних робіт та спеціальний автотранспорт для перевезення викраденого чужого майна.

Так, 09 квітня 2012 року в денний час, ОСОБА_6 , виконуючи умови плану злочинних дій та відведену йому роль, запропонував раніше знайомому, не проінформованому про злочинні наміри співучасників ОСОБА_11 , за винагороду в сумі 1500 грн. підшукати місце для збуту металобрухту, спеціальні транспорті засоби, пристосовані для завантаження та перевезення сталевих труб, а також осіб, які б за винагороду здійснили вантажно-розвантажувальні роботи.

ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , відповів згодою і надав останньому контактні телефони осіб, які можуть за винагороду надати спеціальні транспортні засоби, пристосовані для перевезення труб, та домовився зі своїм знайомим ОСОБА_12 - власником такого транспортного засобу, щодо надання послуг ОСОБА_6 .

Виконуючи прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 віддав розпорядження ОСОБА_13 - водію вантажного автомобіля «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , провести роботи із перевезення труб за обставин та у час, який вкажуть замовники робіт.

Крім того, у квітні 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_6 , продовжуючи виконання умов плану злочинних дій та відведену йому роль, звернувся до ОСОБА_14 - начальника відділу планування, фінансування та контролю управління житлово-комунального та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, яка є матір`ю його на той час цивільної дружини ОСОБА_15 , з метою підшукання спеціального транспортного засобу - автокрану для вантажних робіт.

У період з 10 по 11 квітня 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_14 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, звернулась до директора ПАТ «Мережа Сервіс» ОСОБА_16 , який, також не будучи обізнаним про злочинні наміри вказаних осіб, надав ОСОБА_14 мобільний телефон водія автокрану «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , якого попередньо повідомив про необхідність проведення вантажних робіт.

12 квітня 2012 року о 10 год. 48 хвилин, один з співучасників злочинної змови, хто саме, не встановлено, зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що зустріч з замовниками виконання вантажних робіт із застосуванням автокрану відбудеться на автодорозі Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ при виїзді із м. Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, куди йому необхідно прибути в цей день о 19-00 годині, на що ОСОБА_17 , не будучи обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою.

12 квітня 2012 року приблизно о 19-00 годині на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , прибув до автозаправної станції «Лукойл - Україна» №0417, розташованої на 417 кілометрі ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками вантажних робіт.

12 квітня 2012 року, у період з 11.00 год. до 17.00 год., ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, виконуючи умови домовленості з ОСОБА_6 , повідомив водія вантажного автомобіля «ІВЕКО» ОСОБА_13 , що для виконання робіт з перевезення вантажу йому необхідно прибути в цей день о 21-00 годині на авто дорогу Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, при виїзді з м.Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, де відбудеться зустріч з замовниками перевезення вантажу. На таку пропозицію ОСОБА_13 , який не був обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою та 12 квітня 2012, приблизно о 21-00 годині, на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 прибув на 415 кілометр + 150 метрів ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками перевезення вантажу.

Крім цього, ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, 12 квітня 2012 року, близько 21-00 години разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 прибув на 415 кілометр ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з вказаними особами.

У цей же день, 12 квітня 2012 року приблизно в період часу з 22-00 до 23-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб, реалізуючи умови спільного злочинного наміру, на автомобілі «Ауді А-6» сріблястого кольору, д/н якого слідством не встановлено, прибули на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб згідно відведених ролей, маючи при собі заздалегідь підшукані тупі тверді предмети у вигляді палиць, пластикові фіксатори обмеження руху та гумові рукавички, одягли головні убори з прорізами в ділянках очей та роту, які повинні були приховати їхні обличчя, сховались за пунктом охорони у вигляді металевого вагончику, вибираючи зручний момент для усунення перешкод для здійснення злочину у вигляді охоронця.

У цей час до вагончика підійшов ОСОБА_20 , який здійснював охорону території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро», на якій зберігалися труби, що належали ТОВ «Триумф-Трейд». Невстановлені слідством особи із числа співучасників, діючи спільно та узгоджено, з метою усунення перешкод для відкритого викрадення майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, несподівано для ОСОБА_20 умисно нанесли йому декілька ударів палицями по голові, обличчю, тулубу, грудній клітині, верхнім кінцівкам, від яких ОСОБА_20 упав. Після чого співучасники злочину скрутили його руки за спиною, завели до вагончика, повалили на ліжко і, попереджуючи можливий опір, зашморгнули пластикові фіксатори на кистях рук та закріпили їх на бильці ліжка, залишивши його у такому положенні.

Внаслідок протиправних дій невстановлених осіб з числа співучасників потерпілому ОСОБА_20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, вушної раковини праворуч, голови, підключичної області ліворуч з переходом на плечовий суглоб, грудної клітини ліворуч, садна обличчя, осаднення обох променевоп`ясних суглобів, які відповідно до висновків судово-медичного експерта № 2013 е від 12.06.2012 та №4074 е від 12.11.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили невстановлених слідством співучасників злочину з потерпілим ОСОБА_20 з метою утримання його під контролем та на автомобілі «Ауді А-6» направились до раніше обумовленого місця, де на них чекали ОСОБА_21 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_11 разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 .

12 квітня 2012 року, приблизно з 22-00 до 23-00 години до охоронюваного пункту 1-го відділення дослідного господарства на автомобілі «Газель» (д/н НОМЕР_5 ) прибули ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з метою отримання дозволу на збирання соломи, яка знаходилась на території даного дослідницького господарства.

Побоюючись викриття злочинних дій, двоє невстановлених слідством співучасників злочину, які залишились на місці події, діючи з метою усунення перешкод у доведенні спільного злочинного плану до кінця, діючи узгоджено нанесли невстановленими слідством тупими твердими предметами у вигляді палиці удари ОСОБА_23 по спині, спричинивши фізичний біль, та удари ОСОБА_22 по голові, тулубу та верхніх кінцівках, спричинивши відповідно до висновків судово-медичного експерта №1170 від 14.04.2012 та №4020 е від 06.11.2012 року тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден в лобній ділянці праворуч та ліворуч, на передньо-внутрішній поверхні правого плеча та передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подавивши таким чином волю ОСОБА_22 і ОСОБА_23 до опору, співучасники злочину завели потерпілих до вагончика, де утримувався ОСОБА_20 , повалили на підлогу та утримували в такому положенні, застосовуючи при цьому до них психічне насильство, що полягало у погрозі застосування фізичного насильства, підкріплюючи свої погрози жестами та демонстрацією невстановлених тупих твердих предметів у вигляді палиць. Такі погрози, з урахуванням попередніх побоїв, були сприйняті потерпілими як реальні.

12 квітня 2012 року після 23-00 години ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на автомобілі «Ауді А6», за якими слідували ОСОБА_17 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» (д/н НОМЕР_1 ) з причепом (д/н НОМЕР_2 ) та ОСОБА_11 з вантажниками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 (д/н НОМЕР_6 ) повернулись на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН і, побачивши ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , схвалили дії співучасників щодо застосування до вказаних осіб насилля.

Після чого, вказані особи почали готуватись до завантаження сталевих труб до автотранспорту, але не змогли вчинити всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця та заволодіти майном ТОВ «Триумф-Трейд» у вигляді сталевих труб діаметром 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше однієї одиниці, відповідно до висновку експерта № 14/12.1/522 від 22.05.2017 вартістю 13110,00 грн., через те, що в період часу з 23-00 до 24-00 години 12 квітня 2012 року злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та двох невстановлених слідством осіб були викриті працівниками ТОВ «Триумф-Трейд», які прибули на місце події, у зв`язку з чим, співучасники залишили місце вчинення злочину.

Відповідно до обвинувального акта від 27 червня 2017 року ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, наказом начальника ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області №54 о/с від 28.10.2011 був призначений на посаду оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей 1-го міського відділення міліції Бабушкінського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Будучи призначеним на посаду у правоохоронному органі, ОСОБА_4 повинен виконувати покладені на нього функціональні обов`язки у межах та у спосіб, передбачений Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», іншими законами та галузевими підзаконними нормативно-правовими актами.

Не зважаючи на це, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у період з 01.01.2012 по 12.04.2012 рік на охоронюваній території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігалися демонтовані на зазначеному об`єкті належні ТОВ «Триумф-Трейд» сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця, відповідно до висновку експерта № 14/12.1/522 від 22.05.2017 вартість якої 13110,00 грн.

За невстановлених обставин, не пізніше 09.04.2012 (точну дату слідством не встановлено), раніше знайомим між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двом невстановленим слідством особам стало відомо про те, що на території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зберігаються зазначені вище належні ТОВ «Триумф-Трейд» демонтовані сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром - 600-800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця.

Маючи відомості щодо місцезнаходження сталевих труб і прагнучи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, вступили між собою у попередню змову, направлену на заволодіння невизначеною кількістю труб, але не менше ніж однією одиницею, що належала ТОВ «Триумф-Трейд», шляхом відкритого викрадання, поєднаного з проникненням у сховище, із застосуванням насильства до осіб, які будуть чинити опір або стануть на заваді скоєння злочину.

Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб узгодили план злочинних дій та розподілили ролі у вчиненні злочину. Згідно до цього плану, обстановка під час відкритого викрадання майна мала створювати видимість законності дій нападників, нібито пов`язаних із проведенням оперативно-розшукових заходів працівниками правоохоронних органів. Також ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб виконали ряд підготовчих дій та придбали невстановлені органом досудового розслідування головні убори з прорізями в ділянках очей та роту, пластикові фіксатори для обмеження руху, гумові рукавички та тупі тверді предмети у вигляді палиць. Крім того, підшукали осіб для здійснення вантажних робіт та спеціальний автотранспорт для перевезення викраденого чужого майна.

Так, 09 квітня 2012 року в денний час, ОСОБА_6 , виконуючи умови плану злочинних дій та відведену йому роль, запропонував раніше знайомому, не проінформованому про злочинні наміри співучасників ОСОБА_11 , за винагороду в сумі 1500 грн. підшукати місце для збуту металобрухту, спеціальні транспорті засоби, пристосовані для завантаження та перевезення сталевих труб, а також осіб, які б за винагороду здійснили вантажно-розвантажувальні роботи.

ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , відповів згодою і надав останньому контактні телефони осіб, які можуть за винагороду надати спеціальні транспортні засоби, пристосовані для перевезення труб, та домовився зі своїм знайомим ОСОБА_12 - власником такого транспортного засобу, щодо надання послуг ОСОБА_6 .

Виконуючи прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 віддав розпорядження ОСОБА_13 - водію вантажного автомобіля «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , провести роботи із перевезення труб за обставин та у час, який вкажуть замовники робіт.

Крім того, у квітні 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_6 , продовжуючи виконання умов плану злочинних дій та відведену йому роль, звернувся до ОСОБА_14 - начальника відділу планування, фінансування та контролю управління житлово-комунального та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, яка є матір`ю його на той час цивільної дружини ОСОБА_15 , з метою підшукання спеціального транспортного засобу - автокрану для вантажних робіт.

У період з 10 по 11 квітня 2012 року (точну дату слідством не встановлено), ОСОБА_14 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, звернулась до директора ПАТ «Мережа Сервіс» ОСОБА_16 , який, також не будучи обізнаним про злочинні наміри вказаних осіб, надав ОСОБА_14 мобільний телефон водія автокрану «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , якого попередньо повідомив про необхідність проведення вантажних робіт.

12 квітня 2012 року о 10 год. 48 хвилин, один з співучасників злочинної змови, хто саме, не встановлено, зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що зустріч з замовниками виконання вантажних робіт із застосуванням автокрану відбудеться на автодорозі Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ при виїзді із м. Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, куди йому необхідно прибути в цей день о 19-00 годині, на що ОСОБА_17 , не будучи обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою.

12 квітня 2012 року приблизно о 19-00 годині на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_17 , прибув до автозаправної станції «Лукойл - Україна» №0417, розташованої на 417 кілометрі ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками вантажних робіт.

12 квітня 2012 року, у період з 11.00 год. до 17.00 год., ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, виконуючи умови домовленості з ОСОБА_6 , повідомив водія вантажного автомобіля «ІВЕКО» ОСОБА_13 , що для виконання робіт з перевезення вантажу йому необхідно прибути в цей день о 21-00 годині на авто дорогу Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, при виїзді з м.Дніпропетровська у напрямку руху до м. Запоріжжя, де відбудеться зустріч з замовниками перевезення вантажу. На таку пропозицію ОСОБА_13 , який не був обізнаним про злочинні наміри співучасників злочину, відповів згодою та 12 квітня 2012, приблизно о 21-00 годині, на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 прибув на 415 кілометр + 150 метрів ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з замовниками перевезення вантажу.

Крім цього, ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та двох невстановлених слідством осіб, 12 квітня 2012 року, близько 21-00 години разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 прибув на 415 кілометр ділянки автодороги Н08 Бориспіль - Дніпропетровськ, де став чекати зустрічі з вказаними особами.

У цей же день, 12 квітня 2012 року приблизно в період часу з 22-00 до 23-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та двоє невстановлених слідством осіб, реалізуючи умови спільного злочинного наміру, на автомобілі «Ауді А-6» сріблястого кольору, д/н якого слідством не встановлено, прибули на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб згідно відведених ролей, маючи при собі заздалегідь підшукані тупі тверді предмети у вигляді палиць, пластикові фіксатори обмеження руху та гумові рукавички, одягли головні убори з прорізами в ділянках очей та роту, які повинні були приховати їхні обличчя, сховались за пунктом охорони у вигляді металевого вагончику, вибираючи зручний момент для усунення перешкод для здійснення злочину у вигляді охоронця.

У цей час до вагончика підійшов ОСОБА_20 , який здійснював охорону території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро», на якій зберігалися труби, що належали ТОВ «Триумф-Трейд». Невстановлені слідством особи із числа співучасників, діючи спільно та узгоджено, з метою усунення перешкод для відкритого викрадення майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, несподівано для ОСОБА_20 умисно нанесли йому декілька ударів палицями по голові, обличчю, тулубу, грудній клітині, верхнім кінцівкам, від яких ОСОБА_20 упав. Після чого співучасники злочину скрутили його руки за спиною, завели до вагончика, повалили на ліжко і, попереджуючи можливий опір, зашморгнули пластикові фіксатори на кистях рук та закріпили їх на бильці ліжка, залишивши його у такому положенні.

Внаслідок протиправних дій невстановлених осіб з числа співучасників потерпілому ОСОБА_20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, вушної раковини праворуч, голови, підключичної області ліворуч з переходом на плечовий суглоб, грудної клітини ліворуч, садна обличчя, осаднення обох променевоп`ясних суглобів, які відповідно до висновків судово-медичного експерта № 2013 е від 12.06.2012 та №4074 е від 12.11.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили невстановлених слідством співучасників злочину з потерпілим ОСОБА_20 з метою утримання його під контролем та на автомобілі «Ауді А-6» направились до раніше обумовленого місця, де на них чекали ОСОБА_21 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» д/н НОМЕР_1 , з причепом д/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_11 разом з вантажниками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_4 .

12 квітня 2012 року, приблизно з 22-00 до 23-00 години до охоронюваного пункту 1-го відділення дослідного господарства на автомобілі «Газель» (д/н НОМЕР_5 ) прибули ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з метою отримання дозволу на збирання соломи, яка знаходилась на території даного дослідницького господарства.

Побоюючись викриття злочинних дій, двоє невстановлених слідством співучасників злочину, які залишились на місці події, діючи з метою усунення перешкод у доведенні спільного злочинного плану до кінця, діючи узгоджено нанесли невстановленими слідством тупими твердими предметами у вигляді палиці удари ОСОБА_23 по спині, спричинивши фізичний біль, та удари ОСОБА_22 по голові, тулубу та верхніх кінцівках, спричинивши відповідно до висновків судово-медичного експерта №1170 від 14.04.2012 та №4020 е від 06.11.2012 року тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден в лобній ділянці праворуч та ліворуч, на передньо-внутрішній поверхні правого плеча та передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подавивши таким чином волю ОСОБА_22 і ОСОБА_23 до опору, співучасники злочину завели потерпілих до вагончика, де утримувався ОСОБА_20 , повалили на підлогу та утримували в такому положенні, застосовуючи при цьому до них психічне насильство, що полягало у погрозі застосування фізичного насильства, підкріплюючи свої погрози жестами та демонстрацією невстановлених тупих твердих предметів у вигляді палиць. Такі погрози, з урахуванням попередніх побоїв, були сприйняті потерпілими як реальні.

12 квітня 2012 року після 23-00 години ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на автомобілі «Ауді А6», за якими слідували ОСОБА_17 на автокрані «Камаз» д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_13 на автомобілі «ІВЕКО» (д/н НОМЕР_1 ) з причепом (д/н НОМЕР_2 ) та ОСОБА_11 з вантажниками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ-21099 (д/н НОМЕР_6 ) повернулись на охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН і побачивши ОСОБА_22 та ОСОБА_23 схвалили дії співучасників щодо застосування до вказаних осіб насилля.

Після чого, вказані особи почали готуватись до завантаження сталевих труб до автотранспорту, але не змогли вчинити всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця та заволодіти майном ТОВ «Триумф-Трейд» у вигляді сталевих труб діаметром 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше однієї одиниці, відповідно до висновку експерта № 14/12.1/522 від 22.05.2017 вартістю 13110,00 грн., через те, що в період часу з 23-00 до 24-00 години 12 квітня 2012 року злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та двох невстановлених слідством осіб були викриті працівниками ТОВ «Триумф-Трейд», які прибули на місце події у зв`язку з чим співучасники залишили місце вчинення злочину.

Органом обвинувачення дії обвинувачених ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадання чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням в інше сховище, дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, як не закінчений замах на відкрите викрадання чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням в інше сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, як не закінчений замах на відкрите викрадання чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням в інше сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Викладені редакції обвинувачення є прикладом безвідповідального ставлення з боку органу обвинувачення, та суд вважає редакцію основного документу врученого обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувального акту, складеного 13.01.2016 прокурором відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_24 , та затвердженого 15.01.2016 заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_25 , ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні в період часу з 22-00 до 24-00 години 12.04.2012 разом з іншими співучасниками незакінченого замаху на відкрите викрадення поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням в інше сховище, з охоронюваної території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, чужого майна, а саме: сталевих труб колектора позамайданчикової каналізації діаметром від 600 до 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця, вартістю 4767,50 грн., демонтовані та належні ТОВ «Триумф-Трейд».

Водночас, відповідно до врученого обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувального акту, складеного 27.06.2017 слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_26 та затвердженого 27.06.2017 прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються в скоєнні в період часу з 22-00 до 24-00 години 12.04.2012 разом з іншими співучасниками незакінченому замаху на відкрите викрадення з охоронюваної території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, чужого майна, а саме: сталевих труб колектора позамайданчикової каналізації діаметром 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця, вартістю 13 110 грн., демонтовані та належні ТОВ «Триумф-Трейд», суд звертає увагу, що орган обвинувачення не привів у порядок обвинувачення співучасникам злочину.

3. Позиції сторін кримінального провадження.

3.1. Позиція обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину не визнав і пояснив, що винним себе ніколи не визвав, оскільки не вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а 12 квітня 2012 року він не був на території ДП «Дніпро». В той день, він після робочого дня відвозив свою цивільну дружину ОСОБА_15 додому з центру на ж/м Перемоги 6, АДРЕСА_6 , де вони разом мешкали. Не заходячи додому, він поїхав мити машину на автомийку по вул.Добровольців на ж/м Перемоги 6. Події того вечора йому запам`яталися тому, що це був чистий четвер. Він поставив свою машину «Порш Каєн» НОМЕР_7 чорного кольору на мийку зі своїм однокласником ОСОБА_27 , якого зустрів по дорозі на мийку. Після того, як він з ОСОБА_27 приблизно о 20.30-21.00 годині поставили авто на мийку, пішли в магазин «Корзинка» напроти мийки за цигарками для ОСОБА_27 та зустріли в нетверезому стані ОСОБА_28 біля кафе «Шансон», з яким декілька хвилин поспілкувалися. Після цього вони пішли пограти у більярд та більше години він разом з ОСОБА_27 грав у більярд. До більярдного комплексу приїздив ОСОБА_29 та він проконсультував останнього як адвокат з певних особистих питань. Після чого він забрав автомобіль з ОСОБА_27 та поїхали додому. Приблизно 22.30 годин він доїхав до будинку «Нон стоп», залишив авто під вікнами свого будинку, а ОСОБА_27 пішов на маршрутку.

Просив суд звернути увагу, що ОСОБА_29 та ОСОБА_27 неодноразово під час допитів на стадії досудового розслідування та безпосередньо у залах суду підтверджували його покази. Крім того його покази підтверджені свідком ОСОБА_30 , який мив автомобіль, а його покази підтверджені журналом обліку авто, вилученим з автомийки під час досудового розслідування. З журналу видно, що автомобіль «Порш Каєн» обслуговувався 12 квітня 2012 року.

Його покази стосовно місця перебування ввечері 12 квітня 2012 року підтверджуються трафіками його мобільного телефону, який слідчий ОСОБА_10 вилучив у нього під час досудового розслідування. Також його місцеперебування підтверджено свідченнями: ОСОБА_15 , його бабусі ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .

ОСОБА_33 себе погано почувала і він привіз їй ліки, покликав на допомогу медсестру ОСОБА_34 та медсестра близько години перебувала в квартирі, доки у бабусі не нормалізувався тиск.

Весь час до 01.30 годин 13.04.2012 року з перервами він розмовляв у сусідній кімнаті зі свого особистого мобільного телефону з ОСОБА_35 , яка розійшлася на той час зі своїм хлопцем і ОСОБА_15 просила його підтримати її, оскільки була потрібна розмова з чоловіком, а не з подругою, а з квартири вийшов на наступний день 13.04.2012 року після 08.00 години.

На його думку причини фальшування доказів справи та звинувачення у тому, що він не скоював, ґрунтуються на особистому конфлікті зі слідчим ОСОБА_10 , з яким він давно знайомий. Конфлікт стосувався дівчини, яка тоді і на теперішній час є співробітником прокуратури, тому він не хоче розголошувати її прізвище.

Просить суд звернути увагу на висновок почеркознавчої експертизи, наявної у матеріалах справи, який підтверджує, що деякі документи підписані не слідчими. З показів потерпілих вбачається, що ОСОБА_10 чинив тиск на ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 .

Під час роботи у міліції він намагався притягнути ОСОБА_11 до відповідальності за подібні кримінальні правопорушення на території Дніпропетровського району, с. Новомиколаївка по трасі в бік м. Кривого Рогу та був знайомий з ним 5-6 років до подій 12 квітня 2012 року та у останнього були пункти прийому металобрухту. Звертає увагу суду, що саме ОСОБА_11 найняв крановика та братів ОСОБА_36 для вчинення ним злочину з викрадення труб, а ОСОБА_12 є другом ОСОБА_11 . Крім цього, від ОСОБА_11 йому відомо, що працівники міліції поставили останньому умову обмовити його - ОСОБА_6 задля уникнення кримінальної відповідальності, на що ОСОБА_11 погодився. ОСОБА_11 було затримано працівниками міліції на 10 днів в ІВС за злочин з намагання викрасти труби, а після того, як ОСОБА_11 надав необхідні працівникам міліції неправдиві покази відносно нього, став впізнавати осіб в масці, ОСОБА_11 було звільнено з під варти та змінено йому статус з підозрюваного на свідка. Інкримінований йому злочин було вчинено саме ОСОБА_11 , що узгоджується з показами свідків ОСОБА_37 .

Крім того, ним були долучені матеріали, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_11 злочину стосовно розкрадання металевих бочок на території Дніпропетровського району. До моменту його обмови конфліктів з ОСОБА_11 він не мав, спілкувався лише як правоохоронець та особа, яка вчинила правопорушення. Станом на квітень 2012 року у нього були проблеми зі здоров`ям, а саме за півтора місяці до 12.04.2012 у нього була зламана права нога та був гіпс на нозі. Після того, як зняли гіпс, деякий час він ходив з паличкою, тому як нога довго відновлювалась.

Станом на 12 квітня 2012 року гіпс був знятий, але весь час був з паличкою та шкутильгав через те, що відчував сильний біль. Чоловік медсестри ОСОБА_38 - ОСОБА_39 працює лікарем та останній допомагав йому з реабілітацією ноги. Стосовно відеозапису з АЗС від 12 квітня 2012 року, оглянутому в суді, де начебто він був разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , повідомив, що не може стверджувати, що на відеозаписі він. 12 квітня 2012 року він не міг бути на зазначеній заправці, оскільки перебував у іншому місці. Неодноразово на досудовому розслідуванні повідомляв, що відео було вилучено працівниками міліції через півроку після інкримінованої події, в той час як записи з відеокамери АЗС зберігаються лише 15 днів. По копії зазначеного відео не проводили експертизи, та цей доказ вважає штучно створеним відносно нього. Автомобіля «Ауді» сріблястого кольору ніколи не мав у користуванні. Він знайомий з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки неодноразово пересікалися по робочим питанням, працюючи на різних посадах в міліції.

Він не причетний до злочину, та просить суд постановити виправдувальний вирок.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину не визнав і пояснив, що до подій, які йому інкримінуються він не причетний. У 2012 році він займав посаду оперуповноваженого у відділу ОВС управління боротьби з організованою злочинністю. З іншими обвинуваченими він був знайомий, та з ними в нього були робочі відносини. Про досудове розслідування дізнався, коли прийшло повідомлення на пошту. З потерпілими та свідками не знайомий. Де саме він був у той день у квітні 2012 року не пам`ятає, але скоріш за все був вдома з маленькою дитиною. З міліції звільнився в кінці 2012 року через переатестацію, але причини звільнення не пов`язані з інкримінованими подіями, та звинуваченнями відносно нього. Інкриміновані події були значно раніше, ніж він звільнився. Службове розслідування відносно нього не проводилося.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину також не визнав і пояснив суду, що у 2012 році працював оперуповноваженим у справах з дітей у Бабушкінському відділені міліції. З ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були робочі стосунки. З ОСОБА_6 колись разом працював. Стосовно інкримінованих йому подій дізнався з матеріалів справи. У його дружини 11 квітня 2012 року був день народження та його святкували разом, після цього він три наступні дні почував себе зле та відпочивав. ОСОБА_11 та інших допитаних осіб по справі вперше побачив у судовому засіданні. Власного автомобіля ніколи не мав. Він мав непорозуміння з дружиною через різне бачення подружнього життя та не мешкали певний час разом, а їздив по Україні. Про досудове розслідування дізнався у 2017 році, коли повернувся додому та дізнався, що його розшукують. Після цього поїхав в прокуратуру та дізнався про провадження відносно нього. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ніколи не розповідали про труби. Він почав спілкуватися з ними, коли справа відносно них була вже скерована до суду. Службове розслідування відносно нього не проводилося.

3.2. Позиція потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_23 08 листопада 2023 року повідомив суду, що з обвинуваченими він не був знайомий. 12 квітня 2012 року у вечірній час разом із своїм товарищем ОСОБА_22 прибув до території 1-го відділення ДГ «Дніпро» за сіном для тварин на автомобілі «Газель», раніше вони вже приїздили сюди за сіном. Поставили машину біля шлагбауму та пішли до сторожки охорони, щоб попросити дозволу завантажити сіно. Відчинивши двері сторожки, ОСОБА_22 зайшов перший. В сторожці були люди в масках-балаклавах, чорному одязі, але точну кількість осіб він не пригадує, але точно бачив двох. У ОСОБА_22 в сторожці відбувся конфлікт з одним з чоловіків, оскільки він ненавмисно вдарив чоловіка в груди пляшкою пива, яка була у нього в руці, та облив останнього пивом. Ці особи в масках зплутали та поклали їх на підлогу і один з них сказав «зараз розберемось хто ви». Він і ОСОБА_22 лежали на підлозі в сторожці, що саме відбувалося навколо сторожки він не бачив, але чув, що навколо якісь люди їздили на автомобілях. Потім зайшов в сторожку якийсь чоловік і представився, що він власник і почав запитувати, що відбувається. Вийшовши зі сторожки, побачив багато незнайомих людей, які згодом представились власниками фірми і повідомили, що чекають на приїзд міліції. Що там були якісь труби, він дізнався пізніше вже на суді, а особисто там він їх не бачив. В вагончику-сторожці він з ОСОБА_22 був не більше години. Під час перебування в сторожці його ніхто не бив, не зв`язував, фізичний біль не завдавали. Він не бачив, щоб били ОСОБА_22 . Згодом слідчий проводив з ним впізнання осіб і він нікого не впізнав, але слідчий намагався здійснити на нього тиск. Ніякої моральної і матеріальної шкоди йому завдано не було, та він себе потерпілим не вважає. Він говорив прокурору і слідчому, що не є потерпілим.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 04 грудня 2023 року повідомив суду, що з обвинуваченими не був знайомий. Він у 2012 році працював сторожем на підприємстві у с. Дослідному, охороняв територію тракторної бригади. 12 квітня 2012 року він почув, що лають собаки. Коли вийшов, побачив біля трактору двох людей, схожих на «бомжів», які намагалися викрасти запчастини з трактора. Він підійшов та зробив зауваження, після чого почалася кулачна бійка з цими двома незнайомими людьми, які знаходились біля трактору. Він їх вигнав з території. Через деякий час під`їхали троє людей у масках, попросили лягти на ліжко у сторожці, зв`язали руки та ноги пластиком. Після цього прийшли та постукали у двері сторожки охорони двоє людей. Чоловіки у масках сказали їм лягти. Сказали, що проходить якась спецоперація, як пізніше він дізнався, це були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Він не бачив обличчя чоловіків, які були у масці. Він не бачив, щоб чоловіки в масках били чи зв`язували чоловіків, які прийшли у сторожку. Чоловіки, з якими сталася сутичка біля трактора, та чоловіки, які зв`язали його у будці-сторожці, це різні люди. Йому наносили тілесні ушкодження - били в обличчя, чим завдали незначні ушкодження, саме двоє чоловіків біля трактору. Скільки часу він пролежав у сторожці зв`язаний, не пам`ятає. Труби у кількості близько 10 штук були за територією, яку він охороняв. Вже після пригоди з`явилися люди, які стали охороняти труби. Він не може повідомити, чи був хтось із присутніх у залі на місці події 12 квітня 2012 року, оскільки нападаючі були у масках.

До його обов`язків не входило охороняти труби, які були на території підприємства. Повідомив, що до місця події декілька шляхів під`їзду без перешкод. Хто привозив та увозив зазначені труби, він ніколи не звертав уваги. Зі сторожки охорони труби не було видно, оскільки було темно та до них було приблизно 600 метрів, а також не видно, лежачі на підлозі з приміщення сторожки, що відбувається на вулиці. Між бійкою та зазначеними раніше подіями у сторожці минуло близького години. Особи, які зв`язували його у вагончику-сторожки, його не били. Він підписував всі документи, що давав написаними слідчий, оскільки на нього здійснювався тиск. Які саме документи підписував, він через значний сплив часу не пам`ятає. Він слідчому не надавав заяву про визнання його потерпілим. Потерпілим себе не вважав ні на слідстві, ні в суді. В прокуратурі заявляв та подавав заяви про те, що не вважає себе потерпілим. Судово-медичну експертизу проходив на наступний день за вимогою слідчого, який його туди і відвіз. В той же день, вночі слідчий з ним проводив відтворення події та обстановки на місці пригоди. Слідчий йому говорив та нав`язував, що треба говорити та показувати на слідчому експерименті.

30 жовтня 2012 року слідчий ОСОБА_10 виписав йому повістку на 08-00 годину до прокуратури Дніпропетровської області на допит. Прибувши в призначений час, він після нічної зміни чекав допиту аж до 13-55. А слідчому ОСОБА_10 було достеменно відомо, що він чекає допиту. Після допиту, який проводився під аудіо та відеофіксацію, слідчий не надавав йому прочитати текст допиту, а лише вимагав, щоб він його підписав. Він говорив під запис про інші події та це не відповідало тому, що було записано слідчим у протоколі.

З цих підстав ним було подано до прокуратури заяву на дії слідчого про погрози йому. Після поданої заяви до нього на роботу пізно ввечері приїзжав слідчий ОСОБА_10 з невідомим чоловіком та намагалися забрати його нібито до прокуратури. Він намагався подзвонити своєму керівництву та повідомити, але ОСОБА_10 вихопив в нього мобільний телефон. Тільки після 15 хвилин вмовлянь останній повернув йому телефон. Через 2 дні після цього тиску він звільнився з роботи.

На його думку, по голосу та по статурі обвинувачені не схожі на його нападників у масках. Він до обвинувачених не має моральних та матеріальних вимог і про це вже неодноразово повідомляв.

Він не пам`ятає скільки разів з ним проводили слідчий експеримент. У вагончику слідчий експеримент знімався на камеру. Розмір вагончика 2,5х5 метрів, має два ліжка, дві двері: одна з торця та одна збоку. Двері відкривались погано та не повністю, через те, що їм заважав холодильник, два ліжка. Під час слідчого експерименту за наказом бригадира одне ліжко прибрали та двері почали відкриватися ширше. У місці, де стоять трактори на підприємстві, є огорожа, а біля транспортної бригади та сторожки був наявний шлагбаум.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_22 під час свого допиту 26 червня 2024 року повідомив суду, що з обвинуваченими знайомий не був, а з ОСОБА_23 працювали разом. В той вечір близько 20-21 години 12 квітня 2012 року приїхали туди на «Газелі», за кермом був ОСОБА_23 за соломою на відстані приблизно 400 метрів від Запорізького шосе. Зупинились біля сторожки, оскільки далі стояв шлагбаум, який в той час був зачиненим.

Він пішов з пляшкою пива до сторожки, щоб отримати дозвіл у охоронця взяти солому. Раніше він вже приблизно 4 рази брав солому та знав, що охоронці змінювалися. ОСОБА_23 йшов позаду нього. Коли він підійшов до дверей сторожки, вони різко відчинилися та від несподіванки він відступив - при цьому облив чоловіка, який відкрив двері, пивом. У відповідь цей чоловік його відштовхнув у груди та нецензурно на нього вилаявся. Запитав у нього, що вони тут роблять, схопив його за комір, затягнув в середину сторожки та поклав на підлогу. За ним одразу завели ОСОБА_23 і також поклали його на підлогу. Підлога була холодна та їм чоловік дав підкласти на підлогу ковдру. Спочатку він подумав, що їх затримала охорона, їх було двоє в чорному одязі та балаклавах. Він чув на дворі гуркіт наче заїжджала вантажна техніка, голоси на вулиці, але не розумів, що коїлось. Один чоловік вийшов, а другий залишився з ними в сторожці. Він лежав хвилин 10-15 обличчям до двері, а ОСОБА_23 - обличчям до стіни. Сторожка це контейнер приблизно 6х4 кв.м, всередині 2 ліжка, стільці, холодильник. Коли йому сказали, що можна встати, він зліва від входу побачив чоловіка, який лежав на ліжку, при цьому його кінцівки були стягнути білими стяжками пластиковими. Його особисто не били та не зв`язували. Він не бачив та не чув, щоб били ОСОБА_23 або ще когось. Від них нічого не вимагали. В кінці зайшла людина без форми та без маски, обличчя його не бачив, як потім дізнався, то був працівник міліції. Він здивувався та дозволив їм встати з підлоги. Труб та техніки не бачив, а лише бачив вдалині перекопано та засіяно поле. Під час перебування у сторожці він чув, як двоє невідомих у масках називали ім`я « ОСОБА_40 ».

Працівники міліції взяли їх контактні данні та він їздив на допити у прокуратуру. Слідчий ОСОБА_10 , який розслідував справу, показував йому відео з «АЗС» та казав, що особа з відео причетна до викрадення труб 12 квітня 2012 року і просив допомогти впізнати його. Слідчий казав, що всі люди впізнані, але вони в бігах і треба допомоги слідству. Він казав слідчому, що не може впізнати нікого, але ОСОБА_10 здійснював на нього тиск та за його вказівками він впізнав саме ту особу, на яку раніше вказував слідчий, а саме ОСОБА_6 - якого він раніше не бачив. Слідчий викликав його близько 10 разів, але в більшості викликів він тільки сидів та чекав слідчого до вечора. Вже після першого судового засідання він подав заяву, що надав покази за вказівкою слідчого ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 раніше ніколи не бачив. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не схожі за статурою на осіб, яких він бачив 12 квітня 2012 року на місці події. Події, лежачі у сторожці на підлозі, бачити не міг, оскільки двері були зачиненні. Підписував документи та протоколи у слідчого, не читаючі. Слідчий їх сам друкував та давав йому на підпис. На той момент та зараз він потерпілим себе не вважає, заяву про визнання його потерпілим не писав, а лише підписав документ, який надав йому слідчий. До судово-медичного експерта їздив за направленням слідчого. Матеріальних або інших претензій до обвинувачених не має, будь якої шкоди йому не було завдано 12 квітня 2012 року. На досудовому розслідуванні неодноразово повідомляв, що люди були у масках-балаклавах та він їх не бачив, через що не зможе впізнати. Приїзжав до слідчого по дзвінку та підписував протоколи, не читаючи. Наполягає на тому, що на місці події його ніхто не бив, а він сам ударився головою у вагончику, коли ставав з підлоги.

3.3. Обгрунтування неможливості допиту представника потерпілого (юридичної особи) ТОВ «Триумф-Трейд» - ОСОБА_41 .

У відповідності до ч. 3 ст. 97 КПК України, - суд має право визнати неможливим допит особи лише у чотирьох випадках, якщо вона:

1) відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу;

2) відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання;

3) не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку;

4) перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.

Обвинувальний акт у старій редакції, а також обвинувальний акт у новій редакції, складений 13.01.2016 року, містять відомості відносно представника потерпілого (юридичної особи) ТОВ «Триумф-Трейд» - ОСОБА_41 .

Відповідно копій свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Триумф-Трейд`серії А01 № 303135, місцем знаходження юридичної особи: м.Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 36-38, місце проведення державної реєстрації: Шевченківська районна у місті Києві Державна адміністрація, а згідно копії довідки АА № 215789 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, керівником ТОВ «Триумф-Трейд» - є ОСОБА_42 (т.1 а.с.54,55).

Матеріали кримінального провадження містять постанову від 19.09.2012 року слідчого прокуратури ОСОБА_10 про визнання ТОВ «Триумф-Трейд» - потерпілим, а представником потерпілого - директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_43 , якого 19.09.2012 року слідчим ОСОБА_10 було допитано потерпілим (т.4 а.с.54,55-61).

Згідно ч.2 статті 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання.

У відповідності з ч.1 статті 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту потерпілим щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Частина 4 статті 95 КПК України вказує, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Представника потерпілого ОСОБА_43 , не зважаючи на багаточисельні виклики до суду понад 10 викликів, жодного разу у судові засідання не з`явився, показання по обставинам кримінального провадження не дав та звернувся з письмовими заявами особисто та через своїх представників, діючих на підставі довіреності ТОВ «Триумф-Трейд», що під час подій не зникло жодного майна, яке належало товариству, ТОВ «Триумф-Трейд» не має до ОСОБА_6 жодних претензій, пов`язаних із завданням підприємству реальних збитків, товариством прийнято рішення не пред`являти позовних вимог та відкликати подану позовну заяву, не розглядати цивільний позов ТОВ «Триумф-Трейд» до ОСОБА_6 , здійснювати подальший розгляд справи без участі ТОВ Триумф-Трейд» та його уповноважених представників.

На теперішній час стороні обвинувачення, іншим учасникам судового розгляду, не відомі місце проживання, місце перебування або знаходження ОСОБА_43 , зв`язок з яким відсутній.

Таким чином, враховуючи викладене, керуючись вимогами закону, викладеними у частині 4 статті 95 КПК України 2012 року, суд не обґрунтовує судове рішення - вирок показаннями ОСОБА_43 , як потерпілого, наданими слідчому прокуратури ОСОБА_10 та як свідка - складу колегії суддів Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, вирок якого від 20 січня 2014 року скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області на новий розгляд, у зв`язку з неявкою ОСОБА_44 .

4. Досліджені судом докази під час судового розгляду.

4.1. Покази свідків.

Свідок ОСОБА_45 , яка допитана у судовому засіданні 27 жовтня 2022 року, повідомила, що з обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не знайома. Була допитана в ході досудового розслідування, оскільки на час подій, зазначених в обвинувальному акті, працювала на посаді юриста Акціонерного Товариства «Дніпро Азот» та у зв`язку зі спливом значного терміну часу, пам`ятає лише зовсім небагато обставин. Пам`ятає лише про майно - труби або колектори, які належали державі та знаходились на балансі Акціонерного Товариства «Дніпро Азот». На її думку, з цим майном щось трапилось - вкрали або намагалися вкрасти. Всі документи, які були у власності підприємства, вони надали у повному обсязі під час досудового розслідування. Свідком зазначених подій не була. Пам`ятає лише, що Акціонерне товариство «Дніпро Азот» було балансоутримувачем зазначеного майна. Не може точно повідомити, чи мало стосунки підприємство ТОВ «Триумф-Трейд», директором якого є ОСОБА_43 , з АТ «Дніпро Азот», оскільки з моменту події минуло багато часу. Не може згадати, чи мають якесь відношення до ТОВ «Триумф-Трейд» труби, які фігурують у справі, але назва самого підприємства їй знайома. Назвати діаметр труб чи колекторів не може. Зазначені труби чи колектори вона ніколи не бачила. Інформацію про ймовірну крадіжку знає від служби безпеки підприємства, на якому працювала. Повідомила, що підпис у протоколі допиту від 31 жовтня 2012 року її, а викладену інформацію у протоколі допиту підтверджує. Документи та інформацію, яку вказала у протоколі допиту від 31 жовтня 2012 року, брала в профільній службі АТ «Дніпро Азот», а саме відділі корпоративних прав державного майна. Не може усі характеристики пригадати, оскільки на балансі було багато майна, а минуло 10 років. Не може згадати чи були викуплені труби АТ «Дніпро Азот» у ТОВ «Триумф-Трейд».

Свідок ОСОБА_13 , який в судовому засіданні 20 грудня 2022 року пояснив, що його допитували на досудовому розслідуванні щодо обставин викрадення труб у квітні 2012 року. З обвинуваченими він не був знайомий. На той час він працював у підприємця ОСОБА_12 водієм на його власному автомобілі «IVECO» та останній запропонував йому на вантажному автомобілі у пізній час доби перевезти з м. Дніпра до м. Запоріжжя вантаж, який саме не зазначив. Прибувши на зазначене місце о 21-00 годині, зателефонував чоловіку на ім`я « ОСОБА_46 », з яким домовився про вказану поїздку. Після чого до нього приєднався автомобіль бежевого кольору марки «Ауді». ОСОБА_12 сказав йому без документів труби не брати. Згодом приїхала міліція, побачила труби, але він їх не вантажив. Враховуючи те, що минуло більше 10 років, більш детально обставин він не пам`ятає. Йому міліція надавала фото для впізнання осіб, але він не впізнав нікого, бо на момент вчинення злочину було темно. Обвинувачених впізнати не може, бо також не пам`ятає їх на тому місці, лише пам`ятає, що там був автомобіль «Ауді», з якого вийшли двоє чоловіків, але було темно, та він їх не пам`ятає і не спілкувався з ними. Труби були великого діаметру та довгі, кількість не пам`ятає. Коли приїхала міліція на місце події, то затримала його, вантажника та крановщика. Більше обставин не пригадує. Осіб, яких надавали на впізнання, також не пригадав, тому як їх не бачив. З ОСОБА_47 він не знайомий і не спілкувався, а тому йому не відомі обставини, чи наймав ОСОБА_12 когось або ОСОБА_48 для завантаження труб. З братами ОСОБА_36 він також не знайомий. З ним проводилось впізнання, під час якого він нікого не впізнавав. Обвинувачених він не знає та ніколи з ними не спілкувався. Він на місці подій 12 квітня 2012 року їх він не бачив.

Свідок ОСОБА_49 , який в судовому засіданні 02 серпня 2023 року пояснив суду, що йому відомо підприємство ТОВ «Триумф-Трейд», яке звернулося до нього, як директора ПП «Металополіс», з пропозицією почистити труби на його підприємстві у вересні 2013 року. На той час ТОВ «Триумф-Трейд» орендувало частину ділянки для зберігання 83 труб діаметром 820 мм, довжиною від 10 до 12 м. На теперішній час ТОВ «Триумф-Трейд» вже не орендує вказану ділянку, а труба, яка залишилась, не є власністю ТОВ «Триумф-Трейд». Частина труб була порізана на металобрухт по команді директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_50 , а інша реалізована. Він з ОСОБА_43 домовився, що остання труба трохи полежить і її забере новий власник, але її так ніхто і не забрав. Труби були у б/у стані, викопані та мали на собі сліди землі, смоли. Потім ОСОБА_43 обіцяв з ними розрахуватися, але в подальшому не відповідав на дзвінки. З плином часу вони труби порізали та здали на металолом. Пам`ятає, що зі слів ОСОБА_50 , труби останній купив на підприємстві у м. Кам`янському на тендері. Чи укладався договір зберігання з його підприємством не пам`ятає, але договір повинен був бути обов`язково тому, що зберігання на підприємстві було платним.

Свідок ОСОБА_51 , який в судовому засіданні 02 серпня 2023 року пояснив суду, що з обвинуваченими не знайомий. Він був заступником директора ДП «Дніпропетровське обласне підприємство по племенній справі у тваринництві» («Облплемпідприємство») у 2012-2013 роках. З компанією ТОВ «Триумф-Трейд» була угода про зберігання труб та договір сервітуту. З серпня 2012 по вересень 2013 роки труби, викопані з землі діаметром 800 мм, довжиною 8-10 м, 100-120 шт., зберігалися на його підприємстві. Труби на територію завозив директор підприємства ОСОБА_43 найманими автомобілями. Труби вивозилися у серпні 2013 до м. Дніпродзержинськ. Він особисто поїхав за автомобілем, який їх вивозив, оскільки за зберігання труб гроші не було сплачено. Він був вимушений звертатися з заявою до міліції та навіть складав декілька претензій за несплату. В подальшому він звільнився з підприємства та йому невідомо, що сталося з трубами.

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні 17 серпня 2023 року пояснив суду, що він працював охоронцем на території 1-го відділення ДГ «Дніпро», територія якого не була огорожена, а біля сторожки охорони був лише шлагбаум, а далі відкрите поле. У квітні 2012 року він не мав обов`язків щодо охорони труб. Труби лежали в полі на відстані 400-500 метрів від сторожки. Діаметр цих труб йому по коліно, при його зрості 184 см. Кому належали труби, йому не відомо. Від керівництва підприємства вказівок відносно охорони цих труб охороні не надавалось. Він 12 квітня 2012 року не працював, а дізнався пізніше, що невідомі особи хотіли викрасти труби, але приїхала міліція.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 17 серпня 2023 року пояснив суду, що з обвинуваченими знайомий, а стосунки з ними нормальні. Приблизно з 20.30 до 21.40 годин 12 квітня 2012 року він зустрівся на ж/м «Перемога» з ОСОБА_6 , який був за кермом автомобіля «Порш Кайен». Автомобіль вони поставили на автомийку та пішли грати в більярд у комплексі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Добровольців 10, їх бачили ОСОБА_53 та ОСОБА_54 . ОСОБА_29 підійшов до них приблизно за 10-15 хвилин після закінчення гри, а з ОСОБА_55 зустрілись навпроти мийки. Грали у більярд приблизно одну годину, мийка автомобіля також тривала приблизно годину. Приблизно о 22 годині ОСОБА_6 підвіз його та висадив, а сам поїхав додому. ОСОБА_6 кульгав та пересувався за допомогою палиці. Під час спілкування від ОСОБА_6 він не чув інформацію про труби чи щось подібне. З обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 він спілкувався лише на свята, якщо вони їх святкували спільно.

Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні 17 серпня 2023 року пояснила суду, що вона сусідка ОСОБА_6 , який мешкав зі своєю дівчиною та бабусею ОСОБА_57 . У 2012 року перед Пасхою у «чистий четвер» (тобто, 12 квітня 2012 року), приблизно о 22-20 годині до неї, як до медсестри, прийшов ОСОБА_6 . Він попросив виміряти тиск у його бабусі, оскільки остання себе погано почуває. Він і раніше звертався до неї за допомогою. Прийшовши до квартири, побачила ОСОБА_15 , поміряла підвищений тиск бабусі ОСОБА_6 та побачила кровотечу з носу останньої. Зробила укол і на протязі близько однієї години перебувала в квартирі. На протязі всього цього часу ОСОБА_6 квартиру не залишав, виходив тільки у коридор і повертався до кімнати, розмовляв з кимось по мобільному телефону. На той час у нього був перелом правої ноги і він ходив з палицею. Близько 24 години вона повернулась додому.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 11 жовтня 2023 року пояснив суду, що з обвинуваченими він не знайомий. На той час у квітні 2012 року він працював на посаді водія автокрана ПрАТ «Мережа Сервіс», директором якого є ОСОБА_16 . У квітні 2012 року йому зателефонував невідомий чоловік напередодні і запропонував розвантажити труби автокраном. Зустрівшись з невідомим чоловіком на Запорізькому шосе на заправці, цей чоловік дав йому кошти на пальне. Цей чоловік був на автомобілі «ВАЗ» та він поїхав за ним, повернули в поле. Він бачив труби на місці події, їх кількість не перевищувала 15-20 штук. Перебуваючи біля труб, до них під`їхали працівники міліції і конфіскували кран. Обвинувачені не схожі на тих осіб, з якими він домовлявся щодо відвантаження труб. Попередні показання слідчому та впізнання ОСОБА_6 відбувалося у приміщенні прокуратури і протоколи він підписував, не читаючи. Він побоювався відповідальності за вчинені дії, а тому сказав слідчому, що приймати участь у вантажних роботах йому наказав керівник. На нього був вчинений тиск після того, як при допиті у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська він заявив, що ОСОБА_6 не знає і на місці подій 12 квітня 2012 року не бачив. З приводу цих незаконних дій він звернувся із заявою до прокуратури Дніпропетровської області. Після подання цієї заяви його знову викликав ОСОБА_10 , який наполягав, щоб він надав неправдиві покази відносно свого директора ОСОБА_16 , що нібито той надав йому вказівку провести завантаження труб. Перед допитом у суді його було знову викликано до прокуратури Дніпропетровської області і вже двоє слідчих продовжували тиск на нього, примушуючи до неправдивих показань. Про це він виклав письмово. Він не став би проводити завантаження труб, якби йому не надали документи. Особа, яка дала йому кошти на заправці на пальне, була світловолосою.

Свідок ОСОБА_58 30 жовтня 2023 року в судовому засіданні пояснив, що 12 квітня 2012 року у вечірній час він рухався на автомобілі «Нісан Альмера» зі своїм батьком ОСОБА_59 , який на той час працював у державній службі охорони. Йому зателефонували і повідомили, що невідомі особи намагаються викрасти належні ТОВ «Триумф-Трейд» труби. Вони дочекалися прибуття наряду державної служби охорони та вирушили на місце події. По дорозі недалеко від місця події вони зустріли два легкові автомобілі, їх марки не пам`ятає, які рухалися їм назустріч. Прибувши на місце -охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району, при в`їзді вони побачили шлагбаум і сторожку. Обвинувачених на території не було. Пам`ятає і бачив труби, але було темно і зблизу він їх не розглядав, ОСОБА_60 були великого розміру приблизно 10 штук. Він знає обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 по роботі в міліції.

Свідок ОСОБА_61 у судовому засіданні 08 листопада 2023 року повідомив суду, що на той час працював командиром роти групи затримання ДСО в Бабушкінському райвідділі міліції. 12 квітня 2012 року, коли він їхав з сином на авто, був виклик стосовно крадіжки труб у районі с.Дослідне. Їм на зустріч їхали два автомобіля - «Ауді» та «ВАЗ», але хто був за кермом він не бачив, тому як була темна пора доби. На місці їх виклику була сторожка та авто «Тойота», були люди - охоронці. Виклик стосувався викрадення труб, а тому приїхали працівники райвідділу. Він бачив труби, а обвинувачених на території підприємства він не бачив.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні 17 січня 2024 року повідомив, що з обвинуваченими не знайомий, а раніше його вже допитували у судових засіданнях. У 2012 році йому та його брату ОСОБА_18 запропонували підробіток - допомогти погрузити металобрухт. Запропонував підробіток чоловік на ім`я « ОСОБА_62 12 квітня 2012 року вони зустрілися біля 9-ої міської лікарні на пункті приймання металобрухту. «Вадим», як пізніше він дізнався його прізвище - ОСОБА_63 , через поля привіз їх на місце роботи на білій машині, в якій вже був один хлопець. Під час дороги на місце «Вадим» повідомив, що у його мобільному телефоні розрядилась батарея і сказав, що необхідно подзвонити. Його брат ОСОБА_18 запропонував власний мобільний телефон, але повідомив про відсутність грошей на рахунку. По дорозі зупинились на вул. Набережній, де «Вадим» поповнив рахунок мобільного телефону ОСОБА_18 «Вадим» декілька разів розмовляв по телефону (двічі для розмови виходив з машини та один раз розмовляв у їх присутності в машині). ОСОБА_64 забрав телефон ОСОБА_18 , обіцявши повернути, але мобільний телефон більше не повернув. Вони повинні були вантажити великі металеві труби довжиною метрів 10. Коли вони приїхали, проїжджали повз шлагбаум, людей на місці роботи не було, а лише кран, який їхав попереду. До труб був вільний доступ. Крім водіїв та нього нікого було. Після затримання йому повідомили, що затримання було через спробу вкрасти зазначені труби. З ними за роботу не розрахувалися, тому як майже одразу по приїзду їх затримали працівники поліції, а вони навіть не почали робити. Труб великого діаметру було приблизно до 10 штук, а біля шлагбауму була сторожка та трактор. Самих охоронців та осіб у масках він не бачив та не бачив, щоб когось били чи затримували. У них з собою були робочі рукавиці, але від роботи він з братом відмовились, оскільки не мали відповідної кваліфікації стропальника. З ними проводився слідчий експеримент на тому місці в теплу пору року, але труб вже не було. Після подій 12 квітня 2012 року він переховувався у селі, де працював за вимогою невідомого чоловіка, який запропонував там роботу.

Свідок ОСОБА_18 у тому ж судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченими раніше не був знайомий. Чоловік на ім`я « ОСОБА_65 », який працює на пункті прийому металу, запропонував підробіток та назначив зустріч у м. Дніпро біля 9 міської лікарні. Ввечері туди під`їхав на білому авто раніше не знайомий йому чоловік зі світлим волоссям, як пізніше з`ясувалося - ОСОБА_11 . Під час поїздки ОСОБА_11 на мобільний телефон приходили чисельні смс-повідомлення і згодом останній попросив у нього мобільний телефон, оскільки його власний телефон розрядився та вказав, що поповнить мобільний рахунок, тому що були відсутні гроші на рахунку. Вони зупинились біля житлового будинку та кіоску, де ОСОБА_11 поповнив рахунок мобільного телефону. Повернувшись, ОСОБА_11 комусь зателефонував, але зміст розмови він не запам`ятав. Потім вони зупинились біля вантажного автомобіля, за яким стояв легковий автомобіль - іномарка. ОСОБА_11 поспілкувався з водієм цього автомобіля, а після вони почали рух у невідомому для нього напрямку. Вони їхали за «длінноміром» та зупинилися у полі біля будки зі шлагбаумом і там людей не було. На місці бачив не багато дуже великих труб, приблизно 10 штук. Вони лежали, не огороджені, у полі. ОСОБА_11 забрав його телефон та поїхав з ним, більше він його не бачив, телефон йому не повернули. На дворі було темно та тільки кран підняв стрілу, щоб почати грузити труби, приїхала міліція. Крім них на місці були водій крана та водій КАМАЗу. Його та інших робітників затримала міліція, але швидко їх відпустила. Додому він добрався пішки через поля. Охорону на місці події міліція не знайшла. Він в той день обвинувачених та осіб в масках там не бачив. Від виконання робіт він відмовився, оскільки не мав необхідних навичок стропальника. За роботу повинен був розрахуватися «Артур», а при розмові « ОСОБА_66 » та « ОСОБА_67 » не був присутній. Рукавиці для роботи надав невідомий хлопець на місці.

Свідок ОСОБА_68 в судовому засіданні 07 березня 2024 року повідомила, що з обвинуваченими не знайома. У 2012 році працювала на посаді завідуючої відділу дослідного господарства «Дніпро». Від тракториста ОСОБА_69 їй стало відомо, що невідомі намагалися вкрасти труби, які були викопані та лежали на полі без охорони та огорожі. Стосовно того, чи були труби на балансі та в якій кількості, відповісти не може, оскільки їй це невідомо.

Відповідно до п.16) ст.7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального судочинства.

Частини 1 та 2 ст.23 КПК України визначають, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_70 допитувалися судом першої інстанції у попередньому розгляді цього кримінального провадження з додержанням засад змагальності сторін, проте на теперішній час їх неможливо допитати у суді під час цього судового розгляду у зв`язку з їх смертю.

За таких обставин, суд вважає, що ці показання можуть вважатися такими, що відповідають вимогам ст.225 КПК України та є допустимими.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.11.2019 року у справі №750/5745/15-к.

Також, Європейський суд по правам людини у справі «Аль-Хавайя и Тахірі проти Сполученого Королівства» від 09.11.2011 року при аналізі відповідності судового розгляду вимогам ч.1 та пункту «d» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ця справа стосувалася використання показань, наданих поліції під час досудового розслідування свідком, який на час судового розгляду справи помер) визнав, що за таких обставин і за умови додержання певних гарантій сторони захисту, використання таких показань не порушує вимоги ч.1 та пункту «d» ч.3 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до листа заступника начальника управління - начальника Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_71 вих№33448/06.9-43 від 16.08.2023 р., проведеною перевіркою виявлений актовий запис №7911 від 05.11.2014 про смерть 28.10.2014 року ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до досліджених у судовому засіданні 18 грудня 2023 року показів свідка ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , допитаного 09 квітня 2013 року колегією суддів Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , він пояснив, що станом на 12.04.2012 року він працював на автомийці, яка знаходиться ж/м Перемога, провулок Добровольців, 3-б. Він весною-влітку приблизно чотири рази мив машину ОСОБА_6 - чорний джип «PORSCHE CAYENNE», номер не пам`ятає. Це єдиний «PORSCHE CAYENNE», який він мив. Ніхто крім ОСОБА_6 не приїзжав на цьому авто на мийку. Точне число він сказати не може, коли останній раз мив цей автомобіль, але у журналі реєстрації миття транспортних засобів є ці данні. У журналі зазначається марка авто, які роботи виконуються та дата, час не зазначається. Відповідно до журналу вказане авто він мив 12.04.2012 року після 20 години.

Зазначив, що після того, як він дав про це показання в прокуратурі, на нього здійснювався тиск. До нього на роботу на «Мазді» чорного кольору приїхали троє молодих людей, які назвалися працівниками міліції та попросили його проїхати з ними та відповісти на питання. Вони вивезли його в район Південного моста, де усі вийшли з авто і вони запитали: «Це ти, хто мив «PORSCHE CAYENNE» та дав про це показання?». Він відповів, що так. Після цього він отримав удар в живіт. Від удару зігнувся та отримав удар по спині. При цьому йому сказали: «Думай, що ти кажеш». Після цього чоловіки поїхали, а він пішов на роботу та відпросився. Він це зрозумів так, що від нього хотіли, щоб він змінив покази та вказав, що «PORSCHE CAYENNE» не було на мийці. Він не повідомляв в слідчі органи про цей випадок, але «зняв побої».

Згідно до листа в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_76 вих№19976/19413-1-23/15.5 від 11.05.2023 р., за результатами перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис №6448 про смерть ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , складений 19.08.2015 р. Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

У судовому засіданні 18 грудня 2023 року та 23 лютого 2024 року були досліджені покази свідка ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , допитаного 22 жовтня 2013 року колегією суддів Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 та 17 жовтня 2014 року колегією суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , він пояснив суду, що ОСОБА_6 не знає, раніше його не бачив та цього прізвища не чув. У квітні 2012 року він працював охоронцем на території 1-го відділення ДГ «Дніпро», територія якого не була огороджена, а був лише шлагбаум, який був постійно відкритим. Про події 12 квітня 2012 року йому відомо від ОСОБА_20 . Останній йому повідомив, що у вагончик охорони заскочили двоє невідомих в масках, у формі охоронців та поклали його на ліжко. У ОСОБА_20 він не бачив тілесних ушкоджень, його голова не була розбита чи перебинтована. Йому не відомо, чи обмежували його у русі при вказаних подіях, але ніякого фізичного впливу на ОСОБА_20 , зі слів останнього не чинили. Також від ОСОБА_20 йому відомо, що за годину до того він пішов перевірити територію та, коли він проганяв двох чоловіків, відбулася бійка з ними. Труби знаходились у двох місцях - на території ДГ «Дніпро» біля заправки приблизно на відстані 100-120 метрів від вагончику та за ангарами на відстані приблизно 200 метрів від вагончику у кількості близько 10-12 одиниць. Загальна їх кількість була приблизно 30 одиниць діаметром 500-600 мм, лежали в один ряд. Після зазначених подій з`явилася охорона, яка охороняла труби до моменту їх вивезення у кінці червня 2012 року до м. Дніпродзержинськ. Труби діаметром 600 мм у кількості до десяти одиниць, які знаходились у полі без огорожі, вони не охороняли, так як ці труби їх підприємству не належали, про це їх повідомило керівництво ДП «Дніпро». Під`їхати до труб, які лежали у полі, було можливо по чотирьох різних дорогах без будь-яких перешкод: від аеропорту та від Запорізького шосе. Він був запрошений слідчим, як статист, при відтворенні обставин подій 12.04.2012 року із свідком ОСОБА_81 . Його - ОСОБА_82 , посадили на пасажирське сидіння у машину, яка нібито їхала на зустріч ОСОБА_83 та сказали, щоб він дивився. Слідчий, який проводив відтворення подій, виставляв машини одну напроти іншої, давав команди водію від`їжджати, під`їжджати, вмикати та вимикати світло фар авто, але людей у машині видно не було. Не було видно, скільки чоловік сиділи у зустрічній машині та чи вони взагалі сиділи в машині. Слідча дія проходила хвилин 40, слідчий більше розставляв машини, ніж знімали на відео, тому відеозапис менше по часу йде. Також зазначив, що він водій зі стажем з 1994 року і знає, що під час керування у нічний час не видно водія та пасажира у зустрічній машині.

Також зазначив, що, знаходячись на підлозі у вагончику, дорогу неможливо побачити, так як там знаходяться дві двері на вході. Двері розміщені під кутом 90 градусів, а тамбур розміром 1х1, після цих подій там було 2 ліжка.

4.2. Заходи вжиті судом для дотримання розумних строків судового розгляду.

З липня 2017 року в провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебувала справа №175/2257/17 у кримінальному провадженні №0000069 від 20.11.2012 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ознаками ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

24.10.2019 ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 матеріали кримінальної справи №175/2257/17 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінальної справи №175/58/13 (кримінальне провадження №0000011) по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

Потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 24.10.2019 року з`явилися у підготовче судове засідання та подали до канцелярії суду письмові заяви про проведення судового розгляду без їх участі, та розуміючи втомленність судовою тяганиною все ж такі наполегливі кроки суду призвели до їх допиту.

За клопотанням прокурора судом неодноразово шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення здійснювалися виклики в судові засідання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_82 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_89 , ОСОБА_34 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 .

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України - «кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.»

В силу ч.1 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «Розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів».

При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (Рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»).

Відповідно до ч.2 ст.327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Проте, стороною обвинувачення не вжито дієвих заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні строки, відповідно до положень закону про розумність строків.

В постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 11.08.2020 у справі №288/113/15-к від 11.08.2020 зазначено: «Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Однак, під час судового провадження стороною обвинувачення не було забезпечено явку в судове засідання свідків.

При цьому суд за клопотанням прокурора неодноразово відкладав судові засідання для виклику свідків з направленням на їх адресу судових повісток, роз`яснюючи прокурору про те, що забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання покладено на сторону обвинувачення.

Судом за клопотанням сторони захисту органу обвинування неодноразово визначався строк для подання доказів, але у встановленний судом строк не виконувались.

Отже, судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення інших свідків та забезпечення явки їх до суду, однак через їх неодноразову неявку, суд був позбавлений можливості провести їх допит та ухвалив рішення на підставі наданих сторонами доказів.

5. Докази сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 надані письмові докази, безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- постанова про порушення кримінальної справи від 17.04.2012 року, підписана слідчим слідчого відділу Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , згідно якої порушено кримінальну справу за фактом розбійного нападу вчиненого групою осіб за ознаками ч.2 ст. 187 ККУ та розпочато розслідування (т.1, а.с.1);

- протокол усної заяви про злочин від 12.04.2012 року, зареєстрований того ж дня під №273/1713 у журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, у якому ОСОБА_43 повідомив про те, що 12.04.2012 року близько 23 години на території тракторної бригади № 2 ДГ «Дніпро» невідомі особи намагалися відкрито заволодіти майном ТОВ «Триумф-Трейд» (т.1, а.с.3);

- заява директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_43 , згідно якої він надав дозвіл працівникам міліції на огляд ТМЦ (труба сталева діаметром 820 мм), які належать ТОВ «Триумф-Трейд» та знаходяться на території тракторної бригади №2 ДГ «Дніпро» (т.1, а.с.4);

- протокол огляду місця події від 13.04.2012 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого є приміщення строжового вагончику, розташованого на території тракторної бригади №2 ДГ «Дніпро», яке знаходиться поряд з с. Новоолександрівка, з наявними металевими трубами діаметром 80 см. (т.1, а.с. 5-6);

- протокол огляду місця події від 13.04.2012 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого є територія ДГ «Дніпро», розташована у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з наявними трубами діаметром 80 см. (т.1, а.с. 7-9);

- розписка ОСОБА_43 від 13.04.2012 року про зберігання труб, відповідно до якої він зобов`язується зберігати у цілісності стальні труби у кількості 119 штук діаметром 820 мм, котрі були предметом розбійного нападу (т.1, а.с. 10);

- заява директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_50 від 13.04.2012 року, у якій він повідомив, що 12.02.2012 року приблизно о 23 годині невідомі особи, відрекомендувавшись працівниками УБОЗ, які запобігають вчиненню тяжкого злочину, проникли на територію відділення тракторної бригади № 2 ДГ «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка та здійснили розбійний напад на охоронця і двох сторонніх осіб, які випадково опинилися на місці події, спричинили їм тілесні ушкодження і зв`язали охоронця. (т.1, а.с.11-12);

- акт судово-медичного обстеження № 1167 від 13.04.2012 року і висновок експерта №2013е від 12.06.2012 року, відповідно до яких у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, голови у кількості 8-ми, 1-го садна обличчя і 2-х осаднень обох променевоп`ястних суглобів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (т.1, а.с.57-58, 91);

- постанова про визнання речовими доказами автокрана «КАМАЗ», переданим на зберігання ОСОБА_16 , тягача «IVECO 440» з напівпричіпом «KOGEL», переданими на зберігання ОСОБА_13 (т.1, а.с.84-87, т.8, а.с.171);

- висновок фахівця судово-медичного експерта № 1170 від 14.04.2012 року і висновок експерта № 2082е від 18.06.2012 року, відповідно до яких у ОСОБА_22 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 4-х саден в лобній області праворуч і ліворуч, на передньо-внутрішній поверхні правого плеча та передпліччя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (т.1, а.с.59, 95);

- протоколи пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2012 року і фото-таблиці до них, із яких вбачається, що свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 впізнали ОСОБА_11 , як особу, яка 12.04.2012 року привезла їх на автомобілі «ВАЗ-2109» до території дослідного господарства, де зберігалися сталеві труби (т.1, а.с.111-114, 115-118);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 06 вересня 2012 року і фото-таблиці до нього, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_83 , у присутності понятих і підозрюваного ОСОБА_6 впізнав його під номером №1 тоді як сам ОСОБА_6 , зображений на фото-таблиці під іншим номером (т.1, а.с.167-168);

- постанова про порушення кримінальної справи від 07 вересня 2012 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, приводом та підставою для прийняття якої стала заява директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_50 щодо розбійного нападу вчиненого групою осіб (т2., а.с. 1);

- протокол огляду місця події від 08.09.12 року та фототаблиця до нього, з яких вбачається, що місцем події є територія 1-го відділення ДГ «Дніпро», в`їзд на яку обладнаний шлагбаумом. Біля шлагбауму розташоване сторожове приміщення у вигляді вагончика (т.2, а.с.43-57);

- протокол огляду від 08.09.2012 року, відповідно до якого співробітником АЗС № 0417 ПІІ «Лукойл-Україна» ОСОБА_92 було добровільно видано DVD диск із відеозаписом камер спостереження торгівельного павільйону зазначеної АЗС за 12.04.2012 року (т.2, а.с.58-59);

- протокол огляду від 09.09.2012 року з фототаблицями до нього, згідно яких було оглянуто автомобіль «ВАЗ-21099» білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_4 , на якому 12.04.2012 року ОСОБА_11 прибув до 1-го відділення ДГ «Дніпро» разом зі свідками ОСОБА_18 і ОСОБА_19 (т.2,а.с.87-89);

- інформація з транспортних телекомунікаційних мереж операторів ЗАТ «Київстар», ПрАТ «МТС Україна» і ТОВ «Астеліт» щодо абонентських номерів НОМЕР_58, НОМЕР_57, НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , вилученою на підставі постанов апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.09.2012 року і 30.10.2012 року (т.3, а.с.134-137, 144-147, 153-249, т.4, а.с.1-53, т.6, а.с.32-77, 78-114, 120-122);

- постанова про визнання речовими доказами сталевих труб в кількості 119 штук діаметром 800 мм, які демонтовані при проведенні робіт у колекторі позамайданчикової каналізації, належать та передані на зберігання ТОВ «Тріумф-Трейд». (т.4, а.с.65);

- протокол вилучення чеків від 16.10.2012 року, де у присутності двох понятих в приміщенні АЗС №0417 Лукойл вилучено три рулона стрічки касового апарату за період з 17-00 по 24-00 год 12.04.2012 року, які було поміщено та опечатано у поліетиленовий пакет (т.4, а.с.86-87);

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 28.09.2012 року і відеозапис цієї слідчої дії, із яких вбачається, що ОСОБА_20 у присутності понятих розповів про обставини і на місці події показав механізм розбійного нападу 12.04.2012 року, під час якого 4 або 5 невідомих йому осіб у масках наносили йому удари, спричинивши тілесні ушкодження, після чого завели у приміщення сторожового вагончика, поклали на ліжко, зашморгнули пластикові фіксатори на кистях рук і закріпили їх на бильця ліжка. Пізніше у приміщення вагончика дві особи в масках завели і поклали на підлогу ОСОБА_22 і ОСОБА_23 (т.4, а.с.99-104);

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 02.10.2012 року і відеозапис цієї слідчої дії, із яких вбачається, що свідок ОСОБА_13 на місці події у присутності понятих пояснив, що 12.04.2012 року біля 21.00 години він чекав ОСОБА_11 напроти авто-мийки на Запорізькому шосе, 53-а у м. Дніпропетровську, куди приїхав за вказівкою ОСОБА_93 на вантажному автомобілі «IVECO». Він зателефонував ОСОБА_11 , але останній сказав зачекати. Біля 22.00 години йому зателефонував невідомий чоловік від ОСОБА_94 і повідомив, що зараз до нього під`їдуть. Пройшло біля 30 хвилин, але нікого не було. Після цього йому зателефонували і сказали їхати за пам`ятник «Голодомору». Коли він прибув на місце, до нього під`їхав автомобіль «AUDI», з якого вийшли двоє невідомих осіб. Вони сказали зачекати 15 хвилин, після чого двічі від`їжджали і приїжджали. Другий раз невідомий чоловік помахав із автомобіля «AUDI» і він поїхав за цим автомобілем. Після цього вони прибули на територію 1-го відділення ДГ «Дніпро», проїхали шлагбаум і зупинилися на ґрунтовій дорозі. На цій території він бачив ще трьох невідомих чоловіків у темному одязі, а також автомобіль «ВАЗ-2109». Один із чоловіків показав йому дорогу до місця завантаження, де знаходилися труби. Там же знаходився автокран і двоє робочих. Після цього приїхали співробітники правоохоронних органів і затримали їх (т.4, а.с.110-115);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 09 жовтня 2012 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_13 , у присутності понятих і підозрюваного ОСОБА_6 не впізнав нікого із представлених осіб тоді як сам ОСОБА_6 , згідно протоколу перебував під номером 2 (т.4, а.с.166-169);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 10.10.2012 року і відеозаписами цих слідчих дій, із яких вбачається, що ОСОБА_22 і ОСОБА_23 у присутності понятих розповіли і на місці події показали на статистах обставини застосування до них насильства двома невідомими особами в масках, які 12.04.2012 року на території 1-го відділення ДГ «Дніпро» наносили їм удари палицями, насильно затягли до сторожового вагончика, де утримували у лежачому положенні на підлозі, а також погрожували подальшим застосуванням фізичного насильства. У цьому ж вагончику на ліжку знаходився зі зв`язаними руками ОСОБА_20 (т.4 а.с.170-174, 175-179);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 11.10.2012 року і відеозаписами цих слідчих дій, із яких вбачається, що свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 у присутності понятих розповіли на місці події про обставини, при яких 12.04.2012 року вони разом із ОСОБА_11 приїхали у якості вантажників на територію 1-го відділення ДГ «Дніпро», де знаходилися сталеві труби великого діаметру, біля яких стояли вантажний автомобіль і автокран (т.4 а.с.180-185, 186-190);

- протокол огляду від 12.10.2012 року і фототаблиця до нього, із яких вбачається, що за участю спеціаліста і представника потерпілого проведено огляд 119 сталевих труб, що зберігалися ТОВ «Триумф-Трейд» на підставі договору зберігання № 0108-01 від 01.08.2012 року на території Державного підприємства «Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемпідприємство», яке розташоване за адресою: с. Горького Дніпропетровського району, (т.4, а.с.197-206);

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.10.2012 року і фототаблиця до нього, згідно яких на фотознімку № 3 ОСОБА_22 впізнав особу під фото № 3 ОСОБА_5 , як особу, яку бачив без маски 12.04.2012 року і яка нанесла йому близько 6 ударів палкою в лобну ділянку голови. Під час нанесення ударів і у приміщенні сторожки особа під фото №3 був у масці, а його обличчя він бачив мельком, недалеко від входу в приміщення сторожки, коли лежав на полу (т.5, а.с.7-9);

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.10.2012 року і фототаблиця до нього, згідно яких на фотознімках ОСОБА_22 не впізнав нікого, як осіб, яких бачив без маски 12.04.2012 року (т.5, а.с.10-12);

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.10.2012 року і фототаблиця до нього, згідно яких на фотознімку № 4 ОСОБА_22 впізнав особу під фото №4 ОСОБА_6 , як особу, яку він 12.04.2012 року бачив без маски поза вагончиком при обставинах, вказаних у його показаннях (т.5, а.с.13-15);

- протокол вилучення в ВАТ «ДнепрАзот» від 29.10.2012 року документів, на підставі яких проводився продаж колектора позамайданчикової каналізації від промстіків №1 до річки Дніпро, а також документів, підтверджуючих право власності ВАТ «ДнепрАзот»: договір купівлі-продажу №665/10 від 16.12.2010 року, акти прийома передачі (т.5, а.с.21-35);

- протокол вилучення документів в ТОВ «Будівництво та механізація» від 31.10.2012 року на роботи по демонтажу колектора каналізації на земельній ділянці на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області (т.5, а.с. 39-94);

- протокол вилучення документів в ТОВ «Триумф-Трейд» від 15.11.2012 року на роботи по демонтажу колектора каналізації на земельній ділянці на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області (т.5, а.с. 100-156);

- протокол вилучення документів в ДП «ДГ «Дніпро» від 01.11.2012 року: статуту підприємства, документів щодо укладення договорів з ТОВ «Триумф-Трейд» (т.5, а.с. 160-179);

- додатковий висновок експерта № 4074е від 12.11.2012 року, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію, виявлені у ОСОБА_20 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, вушної раковини праворуч, голови, підключичної області ліворуч з переходом на плечовий суглоб, грудної клітини ліворуч, садна обличчя спричинені від дії тупих твердих предметів, у вигляді осаднень обох променевоп`ястних суглобів, спричинені від дії твердих предметів, можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не відображають травмуючий предмет, але можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і руки стиснені в кулак, і ноги взуті у взуття, або інші аналогічні предмети. (т.5, а.с.185-186);

- додатковий висновок експерта № 4020е від 06.11.2012 року, відповідно до якого, у ОСОБА_22 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 4-х саден в лобній області праворуч і ліворуч, на передньо-внутрішній поверхні правого плеча та передпліччя. Тілесні ушкодження у вигляді саден не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету (предметів), можливо лише вказати, що вони спричинені від не менше як 4 механічних дії тупого твердого предмету (предметів). Можливо вказати, що термін їх утворення становить близько 2-3 діб до моменту первинного огляду, тобто можливо, що вони могли виникнути в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові, тобто 12.04.2012 року. (т.5, а.с.193-194);

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 24.10.2012 року і фототаблиця до нього, згідно яких на фотознімку № 1 свідок ОСОБА_17 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, з якою 12.04.2012 року він зустрічався на Запорізькому шосе і яка передала йому 500 грн. на заправку автокрану, на якому в подальшому він повинен був виконувати роботи по завантаженню труб (т.5, а.с.221-222);

- протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 24.10.2012 року і фототаблиця до нього, згідно яких на фотознімку свідок ОСОБА_17 нікого не впізнав зокрема представленого ОСОБА_5 (т.5, а.с.224-226);

- протокол вилучення від 02.11.2012 інформації про телефонні з`єднання абонентських номерів: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 в ЗАТ «Київстар» за період з 01.03.2012 року по 01.10.2012 рік (т.6, а.с.32-77);

- протокол вилучення від 07.11.2012 інформації про телефонні з`єднання абонентських номерів: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 в ПрАО «МТС» за період з 01.03.2012 року по 01.10.2012 рік (т.6, а.с.78-114);

- протокол вилучення від 07.11.2012 інформації про телефонні з`єднання абонентських номерів: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 в ЗАТ «Київстар» за період з 01.03.2012 року по 01.10.2012 рік (т.6, а.с.120-122);

- документи, що підтверджують право власності ВАТ «ДніпроАзот» на колектор позамайданчикової каналізації та документи, які підтверджують факт продажу (т.6, а.с.149-243);

- висновок експерта про вартість майна від 16.11.2012 року з фототаблицею до нього, а саме: металевих труб діаметром 820 мм, товщиною стінки 11 мм у кількості 119 одиниць, загальною довжиною 1368,5 метрів, де вартість станом на 12.04.2012 рік - 567 330,00 (т.7, а.с. 42-58);

- постанова про порушення кримінальної справи та прийняття до провадження слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 05.11.2012 року відносно ОСОБА_5 за ознаками ч.2 ст.187 КК України (т.7, а.с. 118-119);

- постанова про порушення кримінальної справи та прийняття до провадження слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 05.11.2012 року відносно ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.187 КК України (т.7, а.с. 120-121);

- договір зберігання майна від 01.08.2012 року за №0108-01, де зберігач ДП «Дніпропетровське підприємство по племенній справі у тваринництві «Облплемпідприємство», директор ОСОБА_95 , поклажодавець ТОВ «Триумф-Трейд» директор ОСОБА_43 (т.7, а.с.195-198);

- протокол огляду від 15.11.2012 року металевих труб діаметром 820 мм, товщиною стінки 11 мм у кількості 119 одиниць на території ДП «Дніпропетровське підприємство по племенній справі у тваринництві «Облплемпідприємство» у с. Горького (т.7, а.с. 235-236);

- постанова від 06.12.2012 року про визнання потерпілим ТОВ «Триумф-Трейд» та залучення представника потерпілого директора ТОВ «Триумф-Трейд» ОСОБА_50 (т.8, а.с. 63-65);

- протокол огляду оптичного диску та прослуховування аудіо файлів від 10.12.2012 року (т.8, а.с.91-115);

- копії наказів про прийняття на роботу № 161 від 27.09.2011 року та звільнення з роботи №165 к від 02.11.2012 року, посадової інструкції сторожа ДГ «Дніпро» від 05.08.2007 року, відповідно до яких ОСОБА_20 з 27.09.2011 року по 02.11.2012 року працював сторожем 1-го відділення ДГ «Дніпро» і у його посадові обов`язки входило, зокрема здійснення чергування, у тому числі пропуск автотранспорту на охоронювану територію і у зворотному напрямку за наявністю відповідних документів (т.8, а.с.209, 210, 211-212);

- постанова про визнання речовими доказами: автокрана «КАМАЗ», переданим на зберігання ОСОБА_16 , тягача «IVECO 440» з напівпричіпом «KOGEL», переданими на зберігання ОСОБА_13 (т.1,а.с.84-87,т.8, а.с.171); 119 сталевиих труб переданих на зберігання ОСОБА_96 (т.4, а.с. 65,66), DVD-R диску «TITANIUN» з відеозаписом з камери спостереження АЗС № 0417 ПП «Лукойл-Україна» (т.9, а.с.19);

Суд, при ухваленні вироку не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення для обґрунтування недоведеності вини та ухвалення виправдовувального вироку.

6. Доводи Сторони захисту.

Сторона захисту в особі захисника - ОСОБА_7 на протязі більш ніж трьох годин стисло переконувала в судових дебатах учасників судового розгляду у невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , та надала суду промову («доповідь-фоліант» на 65 аркушах) з детальним аналізом кожної слідчої дії та процесуальних помилок посадових осіб; розгорнутим аналізом пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих, свідків; обвинувачених ОСОБА_97 .

Стороною захисту ретельно проаналізований діючий на момент 12 квітня 2012 року КПК України 1960 року, та вмотивовано обґрунтовувані клопотання про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення з переліком обставин процесуальної недбалості, відсутності професійного хисту, впливу на учасників процесу, які на її думку свідчать про фальсифікацію процесуальних документів у кримінальному провадженні.

Пославшись на практику ЄСПЛ особливо стороною захисту об`ємно, фахово висвітлені порушення прав людини: затримання адвоката, яким був обвинувачений ОСОБА_6 , та як наслідок застосування методів фізичного та психічного впливу з боку правоохоронців на самого затриманого , його оточення, потерпілих і свідків.

Сторона захисту змістовно, та об`ємно виклала свою позицію щодо неналежного оформлення, зберігання об`єкту злочинного посягання на сталеві труби, які навіть в подальшому не визнані процесуально речовим доказом.

Просила суд звернути увагу, що сталеві труби ніким з охоронців не охоронялись, з самого початку належним чином органом слідства сталеві труби не зберігалися, тому не могли бути оглянути судом, а їх доля невідома.

Послалась на ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України зазначивши, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, та на підставі викладеного просила виправдати ОСОБА_6 .

7. Обґрунтування висновків суду про недоведеність обвинувачення.

7.1. Нормативно правова база обґрунтування висновків суду.

На початку аналізу, та оцінки досліджених у судовому розгляді, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження.

Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст.

Відповідно до вимог ч.1 ст.114 КПК України 1960 року, при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Згідно з положеннями ч.3 ст.114 КПК України 1960 року, слідчий по розслідуваних ним справах вправі давати органам дізнання доручення і вказівки про провадження розшукних та слідчих дій і вимагати від органів дізнання допомоги при провадженні окремих слідчих дій. Такі доручення і вказівки слідчого є для органів дізнання обов`язковими.

Як витікає з норми ст.118 КПК України 1960 року, слідчий має право провадити слідчі дії в інших слідчих районах і вправі доручити провадження цих дій відповідному слідчому або органу дізнання, які зобов`язані це доручення виконати в десятиденний строк.

У межах міста або району, хоч і поділеного на кілька слідчих дільниць, слідчий зобов`язаний особисто провадити всі слідчі дії.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яка передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Однак, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

7.2. Склад злочину інкримінованого обвинуваченим.

Органом обвинувачення дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадання чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням в інше сховище.

З об`єктивної сторони склад кримінального правопорушення - грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна.

Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці.

Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, розуміється заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не призвело до короткочасного розладу здоров`я або короткочасної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (нанесення ударів, побоїв, обмеження чи незаконне позбавлення волі за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння).

Не витримує критики визначений органом слідства об`єкт злочинного посягання в постанові про пред`явлення обвинувачення: «сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром - 600-800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менше ніж одна одиниця»

Обвинуваченим інкримінується, що вони причетні до замаху на вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при цьому обрган обвинувачення послався на висновок судово-медичної експертизи №2013-е від 12.06.2012 року потерпілого ОСОБА_20 та відповідно висновок судово-медичної експертизи № 2082-е від 18.06.2012 року ОСОБА_22 у яких виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки».

Проте під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено, що вказані тілесні ушкодження були завдані обвинуваченими з метою заволодіння чужим майном.

Обвинуваченим інкримінується замах на викрадення металевих труб у змові з іншими особами шляхом проникнення в сховище. Орган обвинувачення визнав таким сховищем охоронювану територію 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованої поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: «Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо» (абз. 7). «Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, огород, ставок, поле тощо)» (абз. 8).

Під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , свідкі ОСОБА_52 , ОСОБА_58 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_68 , ОСОБА_70 спростовують твердження сторони обвинувачення про проникнення особами у сховище, де знаходилися «сталеві труби колектора позамайданчикової каналізації діаметром від 600 до 800 мм у невстановленій досудовим слідством кількості, але не менш ніж одна одиниця» з метою їх викрадення, оскільки:

1) труби знаходились на відкритій, неогородженій ділянці за межами охоронюваної території 1-го відділення тракторної бригади дослідного господарства «Дніпро» та до них були чотири під`їзних шляхи і тільки один з них мав шлагбаум, який під час інкримінованої події був відкритим;

2) свідок ОСОБА_98 , завідуюча 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» показала, що договору між ТОВ «Триумф-Трейд» і ДГ «Дніпро» щодо охорони металевих труб ніколи не укладалось;

3) охоронці 1-го відділення ДГ «Дніпро» ОСОБА_20 , ОСОБА_70 і ОСОБА_52 , охорону труб вони ніколи не здійснювалася, ніяких вказівок про це від свого керівництва вони ніколи не отримували, а вже після подій 12.04.2012 року, ТОВ «Триумф-Трейд» організувало охорону цих металевих труб в нічний час невідомими їм особами. Труби цими особами охоронялися до моменту їх вивезення з території 1-го відділення в червні 2012 року.;

4) з листів ДГ «Дніпро» від 29.04.2013 року №46, та від 22.07.2014р. №90 вбачається, що металеві труби, які належали ТОВ «Триумф-Трейд», з 01.01.2012 року на вказаній території знаходитися не повинні (т.12 а.с 226) та договору на зберігання труб не було;

Встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що проникнення у сховище невідомими особами не було здійснено і в їх діях відсутня ця кваліфікуюча ознака.

7.3 Перевірка алібі обвинувачених.

Aлібі (від лат. Alibi - «в іншому місці») - доказ невинуватості підозрюваної у правопорушеннях особи, оскільки в момент правопорушення (скоєння злочину) вона перебувала в іншому місці. В переносному значенні - наявність беззаперечних доказів непричетності до певних протизаконних дій. Алібі можна довести за допомогою:документів,показань свідків,відеозапису тощо.

Презумпція невинуватості особи, звинуваченої у вчиненні злочину, зобов`язує органи досудові слідства зібрати відповідні докази для спростування. У протилежному випадку кримінальна справа, порушена проти неї, закривається, а суд виносить виправдувальний вирок.

Алібі - це твердження підозрюваного чи обвинуваченого про те, що він не міг бути виконавцем інкримінованого злочину, бо в момент його вчинення перебував у іншому місці. Обов`язок перевірки алібі лежить на органі дізнання, слідчому, прокуророві та судді. Підозрюваний та обвинувачений, їхні захисники мають право, але не зобов`язані, наводити докази на підтвердження алібі. Якщо заяву обвинуваченого, підсудного про алібі не спростовано, кримінальну справу повинно бути закрито, а суд першої інстанції повинен постановити виправдувальний вирок.

При оцінці показань обвинувачуваного слід враховувати, зокрема, що показання обвинуваченого, дані на досудовому слідстві, від яких він відмовився згодом, не підтверджені в судовому засіданні іншими доказами, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Показання обвинуваченого, який викриває іншу особу, підлягають ретельній і критичній перевірці. Слід особливо критично ставитись до показань одного обвинуваченого проти іншого, що спрямовані на усунення чи пом`якшення власної вини. Обвинувачення не може вважатись доведеним, якщо воно ґрунтується тільки на обмові іншого обвинуваченого, заінтересованого в результатах справи, не підкріпленої іншими вагомими доказами. Це стосується й оцінки показань підозрюваного.

Потерпілий, підозрюваний і обвинувачений -- активні учасники кримінального процесу. їхні показання мають важливе значення не тільки для встановлення істини у справі, вони є засобом захисту їхніх прав і законних інтересів. Останнє не є характерним для показань свідка.

Обвинувачений ОСОБА_6 на протязі довготривалого розгляду справи зі стадії досудового слідства закінчення, якого співпало закінченням епохи дії КПК України 1960 року, знаменувало початок застосування дії нового діючого нині кримінально-процесуального закона, на стадії різних ланок судового розгляду непохитно наполягав на своїй невинуватості, фальсифікації доказів, не причетності до інкримінованих злочинів.

В обґрунтування невинуватості обвинувачений зазначив, що 12 квітня 2012 року він у вечірній час мив на мойці машину та грав у більярд. Після вдома допомогав бабусі, здійснював дзвінки ОСОБА_99 , та до ранку знаходився за місцем проживання в оточенні рідних, знайомих.

При цьому, алібі ОСОБА_6 на вказану годину 12.04.2012 підтвердили свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_27 , які були допитані в судовому засіданні, а також підтверджує інформація з електронних комунікаційних мереж за номерами мобільних телефонів ОСОБА_6 .

1) Абонент НОМЕР_33 ( ОСОБА_6 ):

- о 21.40 годині 12.04.2012 знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по проспекту Героїв, 30Д у м. Дніпропетровська;

- о 22.47 годині 12.04.2012 мав телефонний зв`язок із абонентом НОМЕР_34 ( ОСОБА_100 ) і знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по провулку Добровольців, 10 у м.Дніпропетровську;

- о 23.59 годині 12.04.2012 знову мав телефонний зв`язок із абонентом НОМЕР_34 ( ОСОБА_100 ) і знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по по проспекту Героїв, 30Д у м.Дніпропетровська;

- о 01.30 годині 13.04.2012 знову мав телефонний зв`язок із абонентом НОМЕР_34 ( ОСОБА_100 ) і знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по провулку Добровольців, 10 у м. Дніпропетровську;

- о 08.07 годині 13.04.2012 знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по провулку Добровольців, 10 у м. Дніпропетровську;

2) На момент телефонних зв`язків з 19.43 по 21.20 годину 12.04.2012 абонент НОМЕР_35 ( ОСОБА_6 ) перебував у зоні пр. Героїв і пров. Добровольців у м. Дніпропетровську.

На момент останнього телефонного зв`язку 12.04.2012 о 21.41 годині цей абонент знаходився в зоні бульвару Слави, 17/20 у м. Дніпропетровську.

Наступний телефонний зв`язок даний абонент мав о 08.03 годині 13.04.2012, перебуваючи в зоні пр. Героїв і вул. Мандриківської від вул. Космічної до бульвару Слави у м. Дніпропетровську.

3) Абонент НОМЕР_36 ( ОСОБА_6 ) о 21.42 годині 12.04.2012 знаходився у зоні дії базової станції, розташованої по бульвару Слави, 17/20 у м. Дніпропетровську.

Свідок ОСОБА_56 , підтвердила, що приблизно з 21 години 40 хвилин 12.04.2012 року і до ранку 13.04.2012 року обвинувачений ОСОБА_6 , перебував вдома разом з бабусею, якої вона надавала медичну допомогу і цивільною дружиною.

Свідок ОСОБА_27 , підтвердив, що приблизно з 20.30 до 21.40 години 12.04.2012 року години він спілкувався з ОСОБА_6 під час гри у більярд і біля будинку обвинуваченого, ці показання також виключають його участь у злочині.

Пояснення свідка ОСОБА_30 , підтверджені наявним записом облікового журналу автомийки щодо мийки автомобіля «PORSCHE CAYENNE», після 20 години 12.04.2012 року, що виключає можливість участі обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину після 22.00 години 12.0 4.2012 року.

Суд бере до уваги пояснення обвинуваченого про неприязні відносини через жінку з ОСОБА_10 , який використав своє службове становище, а тому схожим на правду твердження що «з підозрюваного ОСОБА_11 став свідком після того, як надав слідчому ОСОБА_10 неправдиві показання відносно вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину».

Заява ОСОБА_6 про помсту з боку ОСОБА_11 підтверджується «відмовним матеріалом №2862 від 08.08.2010, про викриття злочинної діяльністі ОСОБА_11 за інформацією ОСОБА_6 , який було досліджено в судовому засіданні (т.15 а.с.174-195).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину також не визнав і пояснив суду, що у 2012 році працював оперуповноваженим у справах з дітей у Бабушкінському відділені міліції. З ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були робочі стосунки. З ОСОБА_6 він колись разом працював. Стосовно інкримінованих йому подій дізнався з матеріалів справи. У його дружини 11 квітня 2012 року був день народження та його святкували разом, після цього він три наступні дні почував себе зле та відпочивав.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину не визнав і пояснив, що до подій, які йому інкримінуються він не причетний. У 2012 році він займав посаду оперуповноваженого у відділу ОВС управління боротьби з організованою злочинністю. З іншими обвинуваченими він був знайомий, та з ними в нього були робочі відносини. Про досудове розслідування дізнався, коли прийшло повідомлення на пошту. З потерпілими та свідками не знайомий. Де саме він був у той день у квітні 2012 року не пам`ятає.

При судовому розгляді орган обвинувачення не спростував викладених доводів про алібі обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.10.2012 року і фото-таблицею до нього, згідно якого на фотознімку № 3 ОСОБА_22 впізнав особу під фото №3 ОСОБА_5 як особу, яку бачив без маски 12.04.2012 року і яка нанесла йому близько 6 ударів палкою в лобну ділянку голови, не спростовує його алібі, оскільки судом встановлені порушення при допиті потерпілого та зацікавленність органу слідства в результатах при проведенні цієї слідчої дії.

На піставі яких доказів орган обвинувачення дійшов висновку про причетність ОСОБА_4 до злочину залишилось для суду таємницею.

Таким чином , аналіз належних та допустимих доказів в їх сукупності, які були досліджені під час судового розгляду свідчать про недостатність доказів які облічають ОСОБА_6 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину.

7.4. Порушення норм діючого на момент розслідування кримінально-процесуального законодавства.

Суд, всебічно дослідивши всі обставини об`єднаного кримінального провадження ОСОБА_6 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, погоджується зі стороною захисту про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм діючого на момент розслідування кримінально-процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і у сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Разом з цим, судом встановлено, що під час досудового розслідування було допущено ряд порушень вимог КПК України 1960 року, що потягло недопустимість окремих доказів.

Частиною першою статті 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), необхідно оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року), і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність і точність (п.86 рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов» проти України від 11.07.2013 року).

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат і обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч.1 і ч.2 ст.92 КПК України).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року і «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Так, як на доказ вини обвинувачених прокурор посилається на протоколи огляду місця події від 13.04.2012 року з фото-таблицею до них (т.1 а.с. 5-9).

Огляд місця події у справах даної категорії є одним з найбільш важливих способів збирання доказів. Проведений вчасно, кваліфіковано і ретельно огляд місця події дає змогу встановити дані та одержати відомості, що мають значення для справи, слугує гарантом успішного та об`єктивного розслідування злочину.

Частиною 7 статті 223 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Під час дослідження письмових доказів сторони обвинувачення судом встановлено наступне:

- в порушення вимог ч.7 ст.190 КПК України 1960 року слідчий не зазначив у протоколі огляду місця події (а.к.п.5-6 т.1) про здійснення огляду іншого володіння особи прокурора, який здійснював нагляд за досудовим слідством;

- в порушення вимог ч.2 ст.190 КПК України 1960 року, після огляду місця події до порушення кримінальної справи, при наявності для того очевидних підстав, не здійснив відповідну процесуальну дію - не порушив негайно після огляду кримінальну справу, як того вимагає зазначена норма, а порушив кримінальну справу №4121356 лише 17 квітня 2012 року (а.к.п.1 т.1), тобто, по спливу 4 днів, що в сукупності з наведеним мною вище є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке безумовно тягне за собою визнання зазначеного доказу: протоколу огляду місця події - приміщення сторожового вагончика тракторної бригади № 2 дослідного господарства «Дніпро» в с.Новоолександрівка Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року з фототаблицею до нього (а.к.п.5-6 т.1) - недопустимим, виходячи з вимог ч.2 ст.86, ч.1, п.1) ч.2 ст.87 КПК України 2012 року, через порушення суттєвих умов проведення процесуальної дії;

- в порушення вимог ч.3, ч.5 ст.191 КПК України 1960 року в протоколі не зазначені всі істотні необхідні вимірювання окремих предметів, а саме оглядаємих труб великого діаметру, тільки зазначив: «Объектом осмотра является территория Опытного хозяйства «Днипро», расположенное в с. Новоалександровка, где расположены металлические трубы диаметром 80 см»;

- не сфотографувавши їх у повному обсязі, не наводячи даних, які могли б у подальшому ідентифікувати зазначені труби, вилучивши останні, не пред`явив їх усім потерпілим та іншим особам, про що свідчить відсутність підписів учасників слідчої дії ОСОБА_101 та ОСОБА_102 у протоколі та фототаблиці (а.к.п.7-9 т.1);

- відсутні підписи понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_20 (які визнані потерпілими) у фототаблиці (а.к.п.8-9 т.1);

- 13 квітня 2012 року слідчий провів огляд місця події та огляд транспортних засобів, залучивши у якості понятих потерпілих ОСОБА_23 і ОСОБА_20 (т.1,а.с.5-6,7-9).

З огляду на викладене виходячи з вимог ч.2 ст.86, ч.1 ст.89 КПК України суд не може послатися на протоколи огляду від 13.04.2012 року, та визнає їх недопустимими доказами, а тому виключає їх із доказової бази обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили. У такому разі «отруйне дерево» породжує «отруйні плоди» (рішення ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року). Отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їхню безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону.

12.10.2012 року, тобто через 6 місяців після події, слідчий в с. Горького Дніпропетровського району, що не є згідно обвинувального акту місцем події, оглянув територію Дніпропетровського державного підприємства де знаходилось 119 сталевих труб діаметром згідно з документами - 820 мм і склав протокол (т. 4 а.п.197-199) з фототаблицею (т. 4 а.п. 200-206).

25.10.2012 року слідчий призначив експертизу і в постанові зазначив, що об`єктом дослідження є 119 демонтованих на території Новоолександрівської сільради Дніпропетровського району металевих труб колектора, належних ТОВ «Триумф-Трейд» (т. 7 а.п. 34-35).

При цьому необхідно зазначити, що в постанові слідчого не вказано експерту про місцезнаходження труб, які підлягають дослідженню (т. 7 а.п. 34-35).

Разом з тим, із вступної частини висновку експерта ОСОБА_103 вбачається , що згідно з постановою слідчого він у с. Горького Дніпропетровського району дослідив ринкову вартість 119 сталевих труб діаметром 820 мм, які виготовлені по ГОСТ 10706-76, але з самого висновку (т. 7 а.п.55) вбачається, що експерт встановив вартість ліквідації сталевих труб діаметром 820 мм, у кількості 119 одиниць, загальною довжиною 1368,5 м, яка станом на 12.04.2012 року складає 567330 грн. Тобто встановлена вартість ліквідації сталевих труб загальною довжиною 1368,5 м. (т. 7 а.п.42-58)

Таким чином, згідно з обвинувальним актом - місцем скоєння злочину є територія 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» інституту сільського господарства степової зони НААН, розташованого поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а предметом злочину є сталеві труби колектора поза майданчикової каналізації діаметром від 600 до 800 мм належні ТОВ «Триумф-Трейд», які знаходились на вказаній вище території.

Сторона обвинувачення не довела перед судом, яке відношення мають оглянуті слідчим 12.10.2012 року в с. Горького Дніпропетровського району на території Дніпропетровського державного підприємства 119 сталевих труб діаметром 820 мм і досліджені експертом ті ж самі труби діаметром 820 мм, до предмету злочину, на який ніби-то згідно з обвинувальним актом посягали обвинувачені.

Як вже зазначалось вище, в обвинувальному акті вказано, що обвинувачені намагались заволодіти трубами діаметром від 600 до 800 мм, які були демонтовані і знаходились на території 1-го відділення дослідного господарства «Дніпро» поблизу с. Новоолександрівка Дніпропетровського району.

Дослідження труб іншого діаметра, які виготовлені по ГОСТ 1976 року не можуть мати ніякого відношення до предмету посягання, який інкримінується обвинуваченим, оскільки з наявних у провадженні документів вбачається, що ТОВ «Триумф-Трейд» придбало у ВАТ «ДніпроАЗОТ» колектор, який складається з сталевих труб діаметром 600 та 800 мм (т. 1 а.п.13-14, т. 5 а.п. 24-25). Вказане також підтверджується іншим документом - актом прийому-передачі колектора, який складається з сталевих труб діаметром 600 та 800 мм (т. 1 а.п. 15, т. 5 а.п. 23).

Крім того, згідно інвентарної картки № 194 (т. 6 а.п. 189) колектор позамайданчикової каналізації був введений в експлуатацію у 1967 році і складається з труб діаметром 600 та 800 мм, та підтверджує той факт, що предметом злочину не можуть вважатись оглянуті слідчим і досліджені експертом - труби діаметром 820 мм, які виготовлені по ГОСТ 1976 року , а тому судом також приймаються до уваги Зауваження сторони захисту щодо протиріч у кількості та діаметрі сталевих труб, а також щодо порушення порядку проведення їхньої оцінки.

Суд враховує той факт, що в ході досудового розслідування ОСОБА_6 не був вчасно ознайомлений з постановами слідчого про призначення судово-медичної і криміналістичної експертиз від 22.10.2012 року і 25.10.2012 року (т.5, а.с. 181, 187, 188, 189), що є порушенням ч.2 ст.197 КПК України 1960 року. Дане порушення, на думку суду, тягне недопустимість висновків відповідних експертиз.

Суд бере до уваги судово-почеркознавчу експертизу наявну в тому 26 на а.с.76-115 проведену на підставі ухвали суду від 10.12.2014 року. Згідно висновку якої підписи в процесуальних документах від імені слідчих ОСОБА_104 та ОСОБА_105 виконані не ними, а іншою особою. До таких документів відносяться: 3 повідомлення (т.1 а.с. 131-133), 4 протоколи (т.2 а.с.5, 6-7, 8, 36-37), 3 повідомлення (т.1 а.с. 162-164). Не підписували (повідомлення про затримання ОСОБА_11 від 05.09.2012, протокол ознайомлення з правом на захист ОСОБА_11 від 07.09.2012, протокол допиту ОСОБА_11 від 07.09.2012, протокол допиту ОСОБА_13 від 08.09.2012, повідомлення про затримання ОСОБА_6 від 06.09.2012).

Особливо заслуговують уваги зауваження сторони захисту щодо проведення слідчих дій у справі не уповноваженими процесуально особами.

В матеріалах справи наявна Постанова начальника СВ Дніпропетровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_106 від 17.04.2012 р. про утворення слідчої групи. Це єдина постанова у матеріалах кримінального провадження, інші постанови про утворення слідчих груп не виносилися. (т.1 а.с.2)

З цієї постанови вбачається, що 17.04. 2012 року у склад слідчої групи у вказаній справі начебто було включено слідчого Дніпропетровського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_107 , але цьому суперечить відповідь начальника Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області полковника міліції ОСОБА_108 № 3/7 адв/799 від 23.04.2014 р.: «…лейтенант міліції ОСОБА_109 працює в Дніпропетровському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області на посаді слідчого слідчого відділу з 26 червня 2012 року, спеціальне звання «лейтенант міліції» останньому було присвоєно наказом МВС України від 25 травня 2012 року за № 431». (т.23 а.с.249).

З викладеного суд приходить до висновку: розслідування вказаної справи 17.04.2012 ОСОБА_110 не доручалося, оскільки в той час він не був слідчим і він не мав повноважень здійснювати у ній жодної процесуальні та слідчої дії.

Зазначене вказує не лише на проведення слідчих дій у справі неуповноваженою особою, що є істотним порушенням вимог ч.1 ст.113, ч.1 ст.119 КПК України 1960 року та однією з безумовних підстав, передбачених ст.86, п.2) ч.3 ст.87 КПК України 2012 року, для визнання доказів, наведених вище недопустимими, оскільки такі докази були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органом досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення судового розслідування кримінальних правопорушень, а також вказує на фальсифікацію під час проведення досудового розслідування.

Суд погоджується про незаконну участь слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 при допиті ОСОБА_6 , як підозрюваного. Так, в ході допиту слідчий ОСОБА_10 задавав питання не маючи на той час жодних повноважень у даній кримінальній справі. А слідчий ОСОБА_111 лише фіксував показання ОСОБА_6 у протоколі, викладаючи їх у спотвореному вигляді, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. (том 2 а.с.17_

Суд, через допущення суттєвих порушень кримінального процесуального закону визнає наступні докази недопустимими на підставі вимог ст.86, ст.87, ст.350 КПК України 2012 року , та не використовує під час ухвалення судового рішення досліджені в судовому засіданні наступні докази:

1) Протокол від 06.09.2012 пред`явлення особи, а саме: підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_83 з фототаблицею до нього (том 1 а.к.п.167-168).

2) Протокол пред`явлення особи, а саме: підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання по фотознімках потерпілому ОСОБА_22 від 15 жовтня 2012 року з фототаблицею до нього (том 5 а.к.п.13-15).

3) Протокол пред`явлення особи, а саме: підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання по фотознімках свідку ОСОБА_17 від 24 жовтня 2012 року з фототаблицею до нього (том 5 а.к.п.221-223).

Про обвинувальне направлення при розслідуванні свідчить проведення пред`явлення особи підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання по фотознімках потерпілому ОСОБА_22 та свідку ОСОБА_17 та складанні протоколів цих слідчих дій були порушені вимоги ст.21, 43-1, 47, 85, 115, 174, 176 КПК України 1960 року.

Слідчий ОСОБА_10 в порушення імперативних вимог ч.4 та ч.5 ст.174 КПК України 1960 року достовірно, знаючи про перебування ОСОБА_6 під вартою і наявності реальної можливості його доставки до органу досудового розслідування для проведення впізнання.

На думку суду, у слідчого ОСОБА_10 були відсутності підстави для проведення впізнання потерпілим ОСОБА_22 та свідком ОСОБА_17 саме по фотознімках при явних суперечностях у свідченнях останніх та за відсутності підозрюваного та його захисника, що є порушенням права на захист, а тому визнаються судом недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи, а саме: підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання по фотознімках потерпілому ОСОБА_22 від 15 жовтня 2012 року з фототаблицею до нього (том 5 а.к.п.13-15) та свідку ОСОБА_17 від 24 жовтня 2012 року з фототаблицею до нього (том 5 а.к.п.221-223).

В цьому суд переконався, коли потерпілий ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що здійснив впізнання ОСОБА_6 , якого він раніше ніколи не бачив, за вказівкою та під тиском слідчого прокуратури ОСОБА_10 , багато разів був викликаний до слідчого та підписував процесуальні документи, не читаючи. Також зазначив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за зростом та статурою не схожі на осіб, яких він бачив на місці події 12 квітня 2012 року.

Також суд критично ставиться до суперечливих показів потерпілого ОСОБА_22 . Оскільки, згідно допиту в якості свідка на а.с. 75-77 тому 2 від 09.09.2012 року ОСОБА_22 до проведення впізнання під час допиту повідомив слідчому : «... Лиц указанных лиц я не видел» (т.2), зазначав лише про те, що нападаючі були в масках, бачив лише розріз очей. В подальшому він змінив свої свідчення і в протоколі додаткового допиту в якості потерпілого від 26.09.2012 року, складеному слідчим ОСОБА_10 (том 4 а.с.74-78), хоча до цього жодного разу не був допитаним в якості потерпілого, вказуючи на те, що бачив лише мельком нападаючих. При цьому одного в фас, без маски, зробив опис нападаючих, ще й зі складанням фотороботу одного з них (том 4 а.с.79), а в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 10.10.2012 року з відеозаписом до нього (том 4 а.с.170-172, 174) вже зазначив, що : «…полностью он лиц не видел, но видел отдельные очертания лиц, брови, губы и т.д. …..видел мельком лицо одного из неизвестных».

Крім цього, через шість місяців після подій зазначених в обвинувальному акті ОСОБА_22 : «Опознает он его по форме и размеру лица, отдельным чертам лица, размеру рта, губ, глаз, бровей, а также цвету глаз, бровей, которые он детально указал в ходе допроса». Втім, ніяких вказівок на індивідуальні особливості, за якими ОСОБА_22 виділив ОСОБА_6 з інших пред`явлених осіб, в протоколі не зазначено, що грубо порушує положення ч.3 ст.174 та ч.1 ст.176 КПК України 1960 року, які зобов`язують слідчого детально зазначати в протоколі прикмети, по яким впізнаючий впізнав особу.

Окремо стосовно даного впізнання суд наголошує, що всі зображені на фототаблиці особи, пред`явлені ОСОБА_22 для впізнання, мали темні брови і темні очі. Отже, зафіксовані в протоколі впізнання відомості про те, що потерпілий зміг впізнати ОСОБА_6 саме по кольору його очей і брів не можуть відповідаюти дійсності і є недостовірними.

Згідно ч.5 ст.174 КПК України 1960 року, відповідно до яких особа, що підлягає впізнанню, пред`являється впізнаючому разом з іншими особами тієї ж статі у кількості не менше трьох, які не мають різких відмін у зовнішності та одягу. Втім як вбачається з тому 5 а.с.15 слідчий ОСОБА_10 пред`явив для впізнання фотознімки ОСОБА_6 разом з фотознімками осіб, зовнішність, одяг, статура яких різко відрізняються від його, що чітко видно на фототаблиці до протоколу. Наприклад, особа, зображена на фотознімку №2 має більш крупнішу від ОСОБА_6 , зображеного на фотознімку №4, а особа на фотознімку №3 різко відрізняється від усіх інших сфотографованих осіб вухами.

Також, в результаті отримання на стадії досудового розслідування з допущенням суттєвих порушень кримінального процесуального закону тягне визнання судом недопустимим доказ, досліджений в судовому засіданні, оптичний носій «TINANUM DVD DVD+R 120 min 4,7 GB 2,4X/4XI/8X» з відеозаписом з камери відеонагляду з АЗС «Лукойл-Україна» (т.2 а.с. 59).

Відповідно до висновків експертів, за результатами проведення судової комплексної комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису №25772/23-35 від 16.02.2024, дослідження на предмет встановлення технічних умов запису (встановлення автентичності записів, наявності або відсутності монтажу тощо) відповідно до положень п.20.3 Науково-методичних рекомендацій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, проводяться при наявності первинних/оригінальних записів, технічних засобів відеозвукозаписів.

У дослідницькій частині вказаних висновків експертів встановлено, що досліджуваний файл відеозапису з назвою «0000-0400 06.avi, який міститься на компакт-диску DVD-R «TINANUM» є копією.

За таких обставин, чи є відеозапис автентичним, чи здійснювалась фіксація відеозапису безперервно та чи зазнав змін наданий на дослідження відеозапис (чи містить ознаки або сліди монтажу), експертними методами вирішено бути не може.

Разом з тим, у цій же частині висновків експерта встановлено дату та час створення досліджуваного файлу «0000-0400 06.avi та внесення останніх змін - 12 грудня 2012 року о 9:21:41 годині.

Відповідно до протоколу огляду від 08.09.2012 (т.2 а.с. 59) оптичний носій «TINANUM DVD DVD+R 120 min 4,7 GB 2,4X/4XI/8X» був вилучений 08 вересня 2012 року слідчою СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_112 в приміщенні автозаправної станції «Лукойл-Україна» № 0417 на автодорозі Н 08 Бориспіль-Дніпропетровськ, 417 км.

Таким чином, експертом встановлено, що досліджений відеофайл було створено через 3 місяці після вилучення оптичного носія, на якому він знаходиться.

Необхідно зазначити, що до вилучення вказаного оптичного носія слідчою ОСОБА_112 (08.09.2012 року), слідчий ОСОБА_113 04.09.2012, тобто за 4 дні до його вилучення, надав до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у додатках до клопотань про отримання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та у належному ОСОБА_114 автомобілі «Порш Каєн» дві фотографій з нібито цього диску.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які за твердженням сторони обвинувачення на підставі вказаного відеозапису, знаходилися близько 22 години 12.04.2012 у приміщенні автозаправної станції «Лукойл-Україна» № 0417 на автодорозі Н 08 Бориспіль-Дніпропетровськ, 417 км, це заперечують, вказуючи, що в цей час знаходилися у іншому місці, але їх алібі органом обвинуваченням не спростовано про що було зазначено у відповідному розділі цього вироку.

Тобто, вказані обставини у сукупності свідчать про те, що інформація ніби-то з відеокамери АЗС використовувалася слідчим за 4 дні до вилучення в АЗС оптичного носія, а через 3 місяці після вилучення зазначеного диску мало місце позапроцесуальне втручання до цього речового доказу з внесенням змонтованого відеозапису, який не відповідає дійсності.

На підставі викладеного, цей відеозапис не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом.

7.5. Порушення прав обвинуваченого на захист.

Відповідно до ст.8 Розділу XI Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 року, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Згідно Конституції України, КПК України 1960 року забезпечення підозрюваному, обвинуваченому і підсудному права на захист являється одним із принципів судочинства, важливою гарантією об`єктивного розгляду справи і недопущення притягнення до кримінальної відповідальності невинних осіб.

Особа, що провадить дізнання, слідчий, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка утримується під вартою, допомогу у встановленні зв`язку з захисником або з особами, які можуть запросити захисника (ч.1 ст.47 КПК України 1960 року).

Відмова від захисника можлива на будь-якій стадії провадження по справі лише по ініціативі підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного (ч.1 ст.46 КПК України 1960 року).

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2012 року о 01 годині 50 хвилин слідчий ОСОБА_111 склав протокол про затримання ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ст.115 КПК України 1960 року, в якому обвинувачений письмово заявив про залучення захисника (т.1, а.с.153).

Незважаючи на цю обставину, того ж дня з 16 години 03 хвилин до 17 години слідчий ОСОБА_115 провів впізнання ОСОБА_6 свідком ОСОБА_116 без участі захисника, оформивши таку слідчу дію відповідним протоколом. Даних про згоду підозрюваного на проведення цієї слідчої дії за відсутності захисника матеріали справи не містять. Крім того, у цьому протоколі не повністю зазначена дата його складання, а саме не зазначений рік, що є порушенням вимог ст.85 КПК України 1960 року. слідчий ОСОБА_111 за період з 03 по 07 вересня 2012 року незаконно провів 5 процесуальних дій, в тому числі 06.09.2012 року о 01 год. 50 хв. відбулось незаконне затримання ОСОБА_6 на підставі ст.115 КПК України 1960 року. Чим порушив вимоги ст. 113 КПК України, не прийнявши кримінальну справу до свого провадження. Протокол слідчим було не складено згідно з вимогами ст.21 КПК України 1960 року, а самому затриманому ОСОБА_6 не роз`яснено право на захист. Крім цього, суд наголошує, що для затримання не було достатніх підстав, передбачених ч.1 ст.106 КПК України 1960 року, оскільки слідчим було відомо, що ОСОБА_6 є адвокатом. А згідно зі ст. 10 Закону України «Про адвокатуру» слідчі і процесуальні дії відносно таких осіб здійснюються тільки у випадку, коли кримінальна справа порушена Генеральним прокурором України, його заступником або прокурором області.

Навіть порушивши порядок затримання ОСОБА_6 працівниками міліції не вжито жодного заходу до невідкладного повідомлення родичів ОСОБА_6 про його затримання відповідно до вимог ч.6 ст.106 КПК України 1960 року.

Суд також бере до уваги неодноразові заяви затриманого ОСОБА_6 власноруч написані ним у протоколі затримання, а саме т. 1 а.с. 153 «Вимагаю залучення захисника» та т.1 а.с. 154 - «При задержании были причинены телесные повреждения. Прошу предоставить адвоката»

Тобто, працівники міліції грубо порушили ч. 1 ст. 47 КПК України 1960 року не надавши допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, що можуть запросити захисника для затриманого ОСОБА_6 .

Слідчим ОСОБА_115 06.09.2012 року відповідно до т. 1 а.с. 167 при відсутності захисника пред`явив підозрюваного ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_117 , чим грубо порушено право підозрюваного на захист.

Також суд враховує доводи захисту про те, що матеріали справи не містять постанови про прийняття кримінальної справи до свого провадження слідчою ОСОБА_112 , яка була призначена старшим слідчої групи у складі старшого слідчого ОСОБА_118 , слідчих ОСОБА_104 , ОСОБА_119 , ОСОБА_105 і ОСОБА_8 , згідно постанови начальника СВ Дніпропетровського РВ від 17.04.2012 року. Дана обставина, на думку суду, не тягне за собою такого наслідку, як недопустимість усіх доказів добутих цією слідчою групою, оскільки питання належності суб`єкту збирання доказів насамперед залежить від прийняття рішення про визначення конкретного слідчого (слідчої групи) керівником органу досудового розслідування. У зв`язку з цим, відсутність постанови про прийняття справи до свого провадження суд розцінює як недолік досудового розслідування.

Суд, перевіривши доводи сторони захисту приходить до висновку, що відносно адвоката ОСОБА_6 з 09 серпня і по 05 вересня 2012 року включно незаконно здійснювалось зняття інформації з каналів зв`язку, якими він користувався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування в порушення вимог ст. 290 КПК України не надав стороні захисту в повному обсязі всі матеріали, які стосуються підстав зняття інформації з каналів зв`язку відносно ОСОБА_6 , порядку отримання дозволу на це, оформлення результатів даної дії.

У зв`язку з цим неможливо суду здійснити перевірку та оцінку обґрунтованості і законності здійсненого зняття інформації з каналів зв`язку, допустимості і достовірності отриманих результатів, оскільки не встановлено наступне:

- чи звертався хто-небудь з посадових осіб органу досудового розслідування або прокурор до відповідного суду для отримання дозволу на проведення вказаної дії;

- якщо звертався, то по якому кримінальному провадженню, коли, хто саме і чи була ця особа уповноваженою на таке звернення;

- якими процесуальними документами оформлялося це звернення, і чи відповідають вони вимогам законодавства України;

- якою судовою інстанцією розглядалось це звернення, і чи була вона компетентною для прийняття відповідного рішення;

- якими документами оформлено дозвіл на проведення вказаної дії і чи відповідають вони вимогам законодавства України і т.і.

Проведення такої перевірки є процесуальним правом сторони захисту і воно повинно забезпечуватись безперешкодно в порядку ст.290 КПК України шляхом відкриття всіх матеріалів кримінального провадження, якими сторона обвинувачення має намір доводити вину обвинувачених в суді.

Також, Верховний Суд у своїй Постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 694/930/16-к чітко зазначив, що доказ має бути бездоганним, щоб виконувати свою роль, тобто він має бути отриманий із суворим дотриманням порядку, визначеним кримінальним процесуальним законом. Порушення цього порядку або ж будь-яких помилок чи дрібних недоліків є неприпустимим, адже це спотворює зміст доказу загалом.

Виходячи з доктрини «плодів гнилого дерева», яка передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням недопустимого доказу, яким, вважаю, необхідно визнати протокол огляду оптичного диску для лазерних систем зчитування та прослуховування аудіофайлів від 10 грудня 2012 року (т. 8 а.с.92-115) з аудіодиском до нього (т.8 а.с.91), збирання та процесуальне оформлення котрого здійснено з порушенням наведених вище норм, з огляду на те, що висновок судової експертизи звукозапису № 70/32-795/12 від 25 лютого 2013 року (т.11сп2 а.с.197-246) повністю базуються на даних і є похідним від цього доказу, тобто є здобутим завдяки інформації, яка міститься у протоколі огляду, отриманому внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини, враховуючи всі наведені вище доводи, цей висновок також повинен бути визнаний недопустимим доказом, виходячи, в тому числі і з практики Верховного Суду (Постанова від 19 вересня 2019 року у справі № 694/930/16-к та Постанова від 26 листопада 2019 року у справі №310/4839/17) а також рішень ЄСПЛ «Гефген проти Німеччини» від 30 червня 2008 року та «Яременко проти України» від 30 квітня 2015 року.

Суд вважає, що викладені стороною захисту суттєві порушення кримінального процесуального закону надають суду підставу для визнання досліджених в судовому засіданні наступних доказів:

1) Протоколу виїмки від 08 жовтня 2012 року (т.3 а.к.п.134-136) оптичного носія «ACME DVD-R DVD-Recordable 16x4,7 Gb 120 min» (т.3 а.к.п.137) в приміщенні ЗАТ «КиївСтар» по вул. Гагаріна, 103а, в м. Дніпропетровську, з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки, смс-повідомлення, назву станцій з вказівкою їх точного місця розташування, про належність (власність) телефонів та часу активації телефонних номерів: НОМЕР_37 ; НОМЕР_38 ; НОМЕР_39 ; НОМЕР_40 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_41 ; НОМЕР_42 ; НОМЕР_43 ; НОМЕР_44 ; НОМЕР_45 (imey-НОМЕР_59); НОМЕР_46 ; НОМЕР_47 , НОМЕР_48 ; НОМЕР_49 ; НОМЕР_50 ; НОМЕР_51 за період 01.03.2012 року по 18.09.2012 року, а також мобільних телефонів imey- НОМЕР_52 , imey- НОМЕР_53 , imey- НОМЕР_54 , за період 01.03.2012 року по 18.09.2012 року.

2) Протоколу виїмки роздруківки з`єднань телефонних номерів та оптичного носія CD-R80 (C 118129419) від 15 жовтня 2012 року (т.3 а.к.п.153-249, т.4 а.к.п.1-53) в приміщенні ПрАО «МТС Україна» по вул. Свердлова,22/1, в м. Дніпропетровську, з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки, смс-повідомлення, назву станцій з вказівкою їх точного місця розташування, про належність (власність) телефонів та часу активації телефонних номерів: НОМЕР_10 , НОМЕР_55 , НОМЕР_12 , за період 01.03.2012 року по 18.09.2012 року.

3) Протоколу виїмки від 18 жовтня 2012 року (т.3 а.к.п.144-146) оптичного носія CD-R «Verbatim NU 9 49NG 031 D 8095 BOC 1» (т.3 а.к.п.147) в приміщенні OOO «Астеліт» по вул.Амосова, 12, в м. Київі, з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки, смс-повідомлення, назву станцій з вказівкою їх точного місця розташування, про належність (власність) телефонів та часу активації телефонних номерів: НОМЕР_56 та НОМЕР_8 за період 01.03.2012 року по 18.09.2012 року.

Не знайшов свого об`єктивного підтвердження факт заподіяння обвинуваченими тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , оскільки даний факт ними заперечується, а суд не може покласти в основу такого висновку протокол відтворення обстановки і обставин подій від 28.09.2012 року про заподіяння 4-ма чи 5-ю невідомими чоловіками у масках тілесниї ушкоджень ОСОБА_20 , у тому числі ОСОБА_6 , тому як ь ч.4 ст.17 КПК України і ч.3 ст.62 Конституції України, передбачають - « сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.»

Суд переконався у тому, що не можуть бути використані під час ухвалення данного вироку досліджені в судовому засіданні наступні процесуальні документи:

1) Протокол від 04.09.2012 пред`явлення свідку ОСОБА_18 фотознімків ОСОБА_11 для впізнання (т.1 а.к.п.111-114);

2) Протокол від 04.09.2012 пред`явлення свідку ОСОБА_19 фотознімків ОСОБА_11 для впізнання (т.1 а.к.п.115-118);

3) Протокол від 04.09.2012 пред`явлення свідку ОСОБА_117 фотознімків ОСОБА_11 для впізнання (т.1 а.к.п.119-122);

4) Протокол від 04.09.2012 пред`явлення свідку ОСОБА_120 фотознімків ОСОБА_11 для впізнання (т.1 а.к.п.123-126);

5) Протокол затримання від 04.09.2012 ОСОБА_11 (т. 1 а.к.п.127);

6) Протокол огляду та вилучення від 04.09. 2012 з фототаблицею до нього у ОСОБА_11 мобільного телефону «Nokia 8800», взятого останнім у ОСОБА_18 (т. 1 а.к.п.143-144);

7) Протокол огляду від 09.09.2012 з фототаблицею до нього автомобіля «ВАЗ-21099» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_11 (т. 2 а.к.п.87-89).

Не зважаючи на те, що вказані докази підтверджують версію сторони захисту про вчинення цього злочину саме ОСОБА_11 та не несуть ніякого доказового значення відносно доведення вини у вчиненні інкримінованого злочину, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , проте на них посилався прокурор у своїй промові у дебатах, як на доказ їх обвинувачення.

7.5. Встановлені порушення прав потерпілих, свідків.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них..

Окремої оцінки заслуговують показання потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , а також свідка ОСОБА_17 , що були дані ними в ході кримінального провадження.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_22 заявив, що надані ним раніше показання частково не відповідають дійсності. Насправді, у сторожку він заходив із відкритою пляшкою пива, тримаючи її попереду. Коли відкрилися двері, він пролив пиво на особу в масці і саме з цим було пов`язане застосоване до нього насильство. Осіб у масці він сприймав як працівників міліції і підкорявся їхнім наказам. Впізнання ОСОБА_6 , його переконали зробити співробітники міліції, переконевши , що це проста формальність. Насправді він ОСОБА_6 не впізнає. Протоколи, що були складені раніше підписував не читаючи, оскільки не мав на це часу. Протокол відтворення подій підписував «заднім числом».

У судовому засіданні ОСОБА_23 зауважив, що ніхто йому ударів не наносив і він не бачив, щоб ОСОБА_22 били дерев`яною палкою. Осіб у масках він сприймав як працівників міліції та підкорявся їхнім наказам.

У судовому засіданні ОСОБА_17 зазначив, що ніяких наказів приймати участь у вантажних роботах ОСОБА_16 йому не давав. Насправді роботу йому запропонував невідомий чоловій напередодні та про цю роботу він директора не повідомляв. Впізнати особу, яка давала грошові кошти на заправці він не може, марка автомобіля, на якому приїхала ця особа йому невідома. Що стосується попередніх показань і впізнання ОСОБА_6 , то це відбувалося у приміщенні прокуратури і протоколи він підписував не читаючи. Побоювався відповідальності за вчинені дії, а тому сказав слідчому, що приймати участь у вантажних роботах йому наказав керівник. Показання, що були дані ним слідчому судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська правдиві лише у тому, що ОСОБА_6 він не впізнає.

Згідно ст. 95 КПК України якою прямо передбачено, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Свідок ОСОБА_17 наголосив, що обвинуваченого ОСОБА_6 він не бачив, а до впізнання він був примушений слідчим, який погрожував йому притягненням до кримінальної відповідальності як співучасника. З приводу незаконних дій слідчого звертався з заявою до прокуратури Дніпропетровської області.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що суд має надавати більшого значення показанням свідка наданим під час судового засідання, ніж протоколу його допиту під час досудового слідства.

Суд першої інстанції має зробити вибір між суперечливими версіями того, що сталося. Для цього він проводить власне оцінювання доказів маючи перевагу заслуховування показань всіх свідків.

Суд встановив, що покази свідків надані на досудовому слідстві через побоювання як наслідок погроз та тиску з боку працівників міліції, що підтвердили всі свідки під присягою та повністю спростували покази надані на досудовому слідстві.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі N161/5372/17 зазначив: «цінність свідка полягає в об`єктивному сприйнятті обставин справи та "відсутності юридичної зацікавленості у розгляді справи". Так, як суд є неупередженим, то він бере до уваги та оцінює докази надані безпосередньо у залі суду».

Суд зазначає, що висновок про винуватість у формі обвинувального акту ґрунтується на позасудових показаннях потерпілих та свідків, які надавали їх під тиском та залякуванням з боку слідчого міліції. Оскільки ці показання свідків у залі суду мають істотне та вирішальне значення, Суд проаналізував допустимість позасудових свідчень, щоб вони відповідали процесуальним вимогам і справедливості процесу в цілому.

Свідок може висловлювати певні думки або висновки під час давання показань, але суд може визнати їх допустимими, лише якщо такий висновок або думка корисні для ясного розуміння його чи її показань (їх частини).

Для того, щоб провадження було справедливим судовий орган, в принципі, повинен надавати більшого значення показанням свідка, наданим під час судового засідання, ніж протоколу його досудового допиту.

Оцінка достовірності показів свідка, потерпілих це процес, який відбувається в ході проведення судового розгляду справи. Оцінка достовірності показань залежить від характеру показань, прогалин в обгрунтуванні, логічність викладу показань тощо, від особи свідка, що має значення для оцінки його показань - наявність зацікавленості, в результатах провадження, службових, родинних взаємин з іншими учасниками процесу, його психологічні особливості, здатність сприймати і давати правдиві показання, репутація свідка, характеристика як члена суспільства тощо, від співвідношення показань з іншими доказами у провадженні з метою з`ясування суперечностей або узгодженостей між ними.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що тиск на потерпілих та свідків обвинувачення мав системний характер під час розслідування злочину на досудовому слідстві, а тому у суду є достатні підстави вважати, що цей тиск чи вплив у інший спосіб були реальною причиною надання показань потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_20 і ОСОБА_23 , свідком ОСОБА_17 , оскільки вони побоювались за своє життя.

Щодо проведення слідчих дій слідчими, які не були включені до складу слідчої групи, а саме, слідчими ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 і ОСОБА_125 (т.1, а.с.147, т.2, а.с.39, 40, 41, 81, 97-109), то зауваження сторони захисту з цього приводу є обґрунтованими. Суд погоджується, що дії зазначених слідчих прямо суперечать нормам ст.113-114 КПК України 1960 року, проте недопустимість отриманих з таким порушенням доказів не впливає на повноту судового розгляду.

Суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків, чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Згідно ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин на підставі викладеного, суд оцінюючи докази в сукупності з точки зору достатності приходить до висновку, що доказів на які посилається сторона обвинувачення недостатньо для доведення, «поза розумним сумнівом», вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, тому суд приходить до висновку про виправдання обвинувачених у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченими.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов`язані з оплатою проведених криміналістичних експертиз, суд відносить на рахунок держави.

Під час досудового розслідування обвинуваченим було обрано запобіжні заходи, однак на день ухвалення вироку строк запобіжного заходу сплинув, а тому питання щодо його дії судом не вирішується.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Судові витрати за проведення судової експертизи № 70/03-712 від 07.11.2012 року - віднести за рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

Автокран «КАМАЗ» КС20Т-С реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ПрАТ «Мережа Сервіс» і переданий на зберігання ОСОБА_17 , тягач «IVECO 440» реєстраційний номер НОМЕР_1 і напівпричіп «KOGEL AN8» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_126 і передані на зберігання ОСОБА_13 , - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власників за належністю.

Мобільні телефони «NOKIA 6230», «MOTOROLLA w 210», «SAMSUNG DUOS» і «MOTOROLLA», вилучені 05.09.2012 року в ході обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили, залишити за належністю.

Речі і документи, вилучені 05.09.2012 року в ході обшуку автомобіля «PORSCHE CAYENNE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 (крім мисливського ножа), які зберігаються в прокуратурі Дніпропетровської області на підставі протоколів огляду предметів від 21.10.2012 року, складених слідчим ОСОБА_10 , - повернути за належністю.

DVD-R диск «TITANIUN» з відеозаписом із камери спостереження АЗС № 0417 ПП «Лукойл-Україна», - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Всі диски з відеозаписами слідчих дій, а, також, надані стороною захисту або вилучені на підставі ухвал слідчого судді с записами телефонних перемов - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1