ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5678/24

Провадження № 1-кп/210/293/25

09 січня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними акти в кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР 12 вересня 2024 року за №0001127, 15 вересня 2024 року за №0001145та 22 вересня 2024 рокуза №0001175, відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та інших осіб не має, із середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду радіотелефоніста 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 21.12.2022 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- 04.05.2023 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.12.2022 у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно;

- 19.06.2023 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 8 місяців. На підставі ч. 4 ст. 40 КК України поглинено покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2023, остаточно до відбуття призначено покарання 5 років 8 місяців. На підставі ст. 72 КК України покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.12.2022 у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно. 03.07.2024 звільнений умовно-достроково за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2024р. на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, невідбутий строк покарання - 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці 7 (сім) днів

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, -

Згідно ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022.

У подальшому указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за № 341/2022, затвердженого Законом України № 2263-IX від 22.05.2022; № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-IX від 17.08.2022; № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022; №58/2023, затвердженого Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023; №254/2023 від 01 травня 2023 року, затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023; № 451/2023 затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023; № 734/2023, затвердженого Законом України № 3429-IX від 08.11.2023; №49/2024, затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Указом Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в України із 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 187 від 03.07.2024 ОСОБА_4 перебуває на посаді у радіотелефоніста 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат». Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_4 , усупереч вимог вищенаведеного законодавства, повторно, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальні правопорушення проти власності при наступних обставинах.

10.09.2024, приблизно о 21:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, проходив біля будинку № 2 пл. Домнобудівників в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де він підійшов до раніше знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі мобільний телефон марки «Samsung», моделі Galaxy A51»у корпусі чорного кольору.

В результаті чого в них зав`язалась бесіда, після чого ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попрохав раніше знайомого ОСОБА_6 дати йому мобільний телефон марки «Samsung», моделі Galaxy A51», для того щоб зателефонувати. Після чого, як ОСОБА_4 взяв до рук мобільний телефон, належний ОСОБА_6 під приводом зателефонувати, поки останній відійшов, ОСОБА_4 не привертаючи уваги, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, запевнюючись при цьому у відсутності свідків та очевидців зник з місця події та вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Тим самим спричинив своїми діями потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3260 від 16.09.2024, матеріальної шкоди на суму 3850 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 14.09.2024 приблизно у період часу з 12:00 год. по 14:20 год. ОСОБА_4 повторно, шляхом проникнення до іншого приміщення, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,за відсутності свідків та очевидців, підійшов до господарського приміщення АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_4 , шляхом зламу дверей, проник до вказаного господарського приміщення, взяв належні потерпілій ОСОБА_7 , інструменти, а саме : акумуляторну батарею марки «Dnipro-M», моделі «ВР-220» , акумуляторний дриль-шуруповерт марки «Dnipro-M», моделі «CD-218» ( без АКБ та ЗП), зарядний пристрій марки «Dnipro-M», моделі «FC-223», інвертор напруги Power Inverter, модель «SDA-1500A» та з вказаними інструментами зник з місця події, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд.

Тим самим спричинив своїми діями потерпілій ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3425 від 25.09.2024, матеріальної шкоди на суму - 4575 гривень, 95 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану.

Крім того, 13.09.2024 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_4 повторно, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за відсутності свідків та очевидців зайшов до другого під`їзду буд. 30 по вул. Степана Тільги в м. Кривий Ріг. Після чого ОСОБА_4 , взяв належний потерпілій ОСОБА_8 , дитячий візочок бренду «Carrello», моделі Bravo CRL- 8512» та з вказаним дитячим візочком з місця події зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Тим самим спричинив своїми діями потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3417 від 25.09.2024, матеріальної шкоди на суму 4406 гривень, 89 копійок.

Крім того, 14.09.2024 у вечірній час доби ( більш точного часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходячись на залізничній колії №8 залізничної станції Східно-Сортувальна в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, діючи повторно в умовах воєнного стану, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, шляхом вільного доступу за допомогою власної фізичної сили та заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, демонтував з вагонів №60034055 та № 56423502 головну частину повітророзподільника, у кількості 2 шт. вартістю 14015,10 грн., та магістральну частину повітророзподільника, у кількості 2 шт., вартістю 10494,52 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми злочинними діями СП «Криворізьке експлуатаційне вагонне депо» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку, загальна сума якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4714/24 від 09.10.2024 складає 24509,62 грн.

Крім того, 15.09.2024 в обідній час доби ( більш точного часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходячись на залізничній колії №8 залізничної станції Східно-Сортувальна в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, діючи повторно в умовах воєнного стану, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, шляхом вільного доступу за допомогою власної фізичної сили та заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, демонтував з вагонів №63117816, № 61488854, та № 64065626 головну частину повітророзподільника, у кількості 2 шт. вартістю 14015,10 грн., та магістральну частину повітророзподільника, у кількості 2 шт., вартістю 10494,52 грн., авторегулятор гальмів у кількості 4 шт., вартістю 11953,16 грн., гальмівну тягу у кількості 4 шт., вартістю 3476,56 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми злочинними діями СП «Криворізьке експлуатаційне вагонне депо» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку, загальна сума якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4715/24 від 09.10.2024 складає 39939,34 грн.

Також, 20.09.2024 у вечірній час доби ( більш точного часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходячись на залізничній колії №7 залізничної станції Східно-Сортувальна в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, діючи повторно в умовах воєнного стану, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, шляхом вільного доступу за допомогою власної фізичної сили та заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, демонтував з вагонів №64902018 № 63118319, та № 64050818 головну частину повітророзподільника, у кількості 2 шт. вартістю 14015,10 грн., та магістральну частину повітророзподільника вартістю 5247,26 грн., авторегулятор гальмів у кількості 2 шт., вартістю 5976,58 грн., гальмівну тягу у кількості 2 шт., вартістю 1738,28 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми злочинними діями СП «Криворізьке експлуатаційне вагонне депо» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку, загальна сума якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4716/24 від 09.10.2024 складає 26977,22 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Також 22.09.2024, у невстановлений слідством час, але у період часу з 03.00 години по 04.00 годину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи повторно, шляхом проникнення до приміщення, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,за відсутності свідків та очевидців, підійшов до газетного кіоску під вивіскою «Преса» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Соборності, 36. Після чого ОСОБА_4 , шляхом зламу пристрою для запирання у виді ролету, а також розбиття скла у вікні кіоску проник до вказаного вище кіоску, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_9 цигарки у пачках, а саме: Chesterfield Compact Silver (1 шт.); Chesterfield Compact Blue (1 шт.); Chesterfield Original (1 шт.); Chesterfield Blue (1 шт.); L&M Red Label (1 шт.); L&M Blue Label (1 шт.); L&M Blue Label 40 XXL (2 шт.); L&M Red Label 40 XXL (2 шт.); L&M Loft Blue (1 шт.); L&M LOFT GREEN (1 шт.); L&M LOFT Purple (1 шт.); L&M Loft Sea Blue (1 шт.); Marlboro Gold 40 XXI (2 шт.); Marlboro Red 40 XXI (2 шт.); Marlboro (1 шт.); Marlboro. Gold Original (1 шт.); Parliament Soho NYC Compact Blue (1 шт.); Parliament Soho NYC Compact Silver (1 шт.); Parliament Aqua Blue (2 шт.); Parliament Silver (2 шт.), після чого з викраденим майном з місця події зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_4 спричинив своїми діями потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3685 від 22.10.2024, майнову шкоду на суму - 3311 гривень, 02 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками:«таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення , вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явлених обвинуваченнях за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі. Надав показання, зі змісту яких встановлено, що будучі умовно-достроково звільненим для проходження військової служби за контрактом залишив в/ч та вчинив ряд крадіжок чужого майна за обставин, викладених в обвинувальному акті. Викрадене збував на металолом, в ломбард, тощо. Повернув пачку цигарок. Телефоном заволодів шляхом обману, поки потерпілий був відсутній зник та здав телефон у ломбард. Про вчинене шкодує, щиро кається.

На виконання вимог статті 349 КПК України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Статтею 22 КПК встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, враховуючи, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд з власної ініціативи не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК.

Клопотань про допит свідків та потерпілих від сторони обвинувачення, а так само і захисту не надходило.

Потерпілі правом участі у судовому розгляді не скористались, подали заяви про розгляд провадження за їх відсутності. Просили призначити покарання на розсуд суду.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини обвинувачення та показав, що дійсно вчинив інкриміновані злочини за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор просила не досліджувати обставини справи у повному обсязі, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю. Клопотань про допит свідків не надходило.

Обвинувачений та його захисник дане клопотання підтримали.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений визнає винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням письмових матеріалів, які стосуються долі речових доказів, витрат на проведені експертизи та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків та потерпілих, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Сторона захисту та обвинувачений не оспорює допустимість та належність доказів, покладених в основу обвинувачення, погоджується з їх змістом.

Згідно з частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого. При оцінці доказів суд керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікувати його дії за :

- частиною 2 статті 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно (епізод від 10.09.2024р.).

- частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану (епізод від 14.09.2024, потерпілий ОСОБА_7 ) .

- частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану (епізод від 13.09.2024, потерпіла ОСОБА_8 та епівзоди від 14.09.2024, 15.09.2024, 20.09.2024р. потерпілий СП «Криворізьке експлуатаційне вагонне депо» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця»)

- частиною 4 статті 185 КК України за ознаками: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану (за епізодом від 22.09.2024р.).

Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ознакою «проникнення у приміщення» (епізод від 14.09.2024, потерпілий ОСОБА_7 та за епізодом від 22.09.2024р.), суд враховує, що проникнення як кваліфікуюча ознака крадіжки передбачає, що особа потрапила в житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.

При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення крадіжки та наявність в особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном. До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18).

Вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений).

Відповідно, наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.

Інша кримінально-правова кваліфікація має бути надана діям особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо). Такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище. Так само мають бути кваліфіковані дії особи, яка потрапила в приміщення з вільним доступом, але залишилася в ньому з метою заволодіння чужим майном і тоді, коли режим доступу до цього приміщення змінився й став обмеженим (завершення робочого дня в магазині, музеї тощо).

Як вбачається зі змісту обвинувачення, та фактичних обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорюються, за епізодом крадіжки від 13.09.2024 року, ОСОБА_4 13.09.2024 приблизно о 18:00 год. шляхом вільного доступу зайшов до другого під`їзду буд. 30 по вул. Степана Тільги в м. Кривий Ріг де взяв належний потерпілій ОСОБА_8 , дитячий візочок бренду «Carrello» і зник з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_4 не здійснював проникнення до іншого приміщення чи сховища, а зайшов у під"їзд будинку шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю свідків забрав візок та зник з місця злочину. Тобто ОСОБА_4 не застосовував ані фізичних ані інтелектуальних зусиль для проникнення в під"їзд, адже обмеження доступу до під"їзду, де стояв візок, не був жодним чином обмеженим.

Тому за цим епізодом, враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18) слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Проте, виключення кваліфікуючої ознаки за одним із епізодів злочину не змінює загальну кваліфікацію діяння ч. 4 ст. 185 КК України і не зменшує обсяг обвинувачення в цілому.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин (ч.2 ст. 190 КК України) та низку тяжких умисних злочинів проти власності, у тому числі й за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, що свідчить про свідому та завчасну підготовку до вчинення злочинів, не має міцних соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований, не одружений), неодноразово судимий за злочини проти власності різного ступеня тяжкості, судимості не погашені, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем служби В/Ч характеризується негативно, був звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом в порядку статті 81-1 КК України, на невідбутий строк понад 4 (чотири) роки, на шлях виправлення не став, залишив військову частину НОМЕР_1 та почав знову вчиняти кримінальні правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання згідно статті 67 КК України - не встановлено.

Матеріальна шкода, завдана кримінальними правопорушеннями відшкодована частково, шляхом повернення телефону марки «Samsung» потерпілому ОСОБА_6 , а також повернення представннику власника магістральної частини повітророзподільника, головної частини повітророзподільника, гальмівної тяги, авторегулятора гальмів; та пачки цигарок.

В іншій частині шкода потерпілим не відшкодована.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченого, способу вчинення злочинів, розміру завданих збитків потерпілим, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням санкцій статей обвинувачення.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами статтей 70 та 71 КК України та з урахуванням частини 3 статті 81-1 КК України.

Так у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. (ч. 3 ст. 81-1 КК України).

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті (ч. 1 ст. 71 КК України).

Згідно з частиною 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Покарання за частиною 4 статті 185 та частиною 2 статті 190 КК України ОСОБА_4 слід призначити за правилами статті 70 КК України - за принципом часткового складання призначених покарань.

Згідно з положеннями статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання виключно у виді позбавлення волі на підставі частин 1, 5 статті 71 КК України, частини 3 статті 81-1 КК України за сукупністю вироків, та до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за Дніпропетровської області від 19.06.2023 року, а саме у виді 8 (восьми) місяців позбавлення волі, оскільки інкриміновані діяння обвинувачений вчинив будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі для проходження військової служби.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує погложення частини 3 статті 72 КК України, суд враховує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Покарання у виді позбавлення волі перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції на певний строк.

Підстав для застосування положень статей 75, 76 КК України суд не вбачає.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень статей 69, 69-1 КК України суд також не вбачає.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає , з огляду на вид та міру покарання, яке призначається судом, наявність ризиків, які не зменшились на даний час, з метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому судом покарання, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної силу. Тому строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою - слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 27 вересня 2024 року (з моменту затримання в порядку статті 208 КПК України) по дату набрання законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 190 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі

- за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначних покарань визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді 5 (п"яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі

На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за Дніпропетровської області від 19.06.2023 року у виді 8 (восьми) місяців позбавлення волі та визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставічастини 3 статті 72 КК України покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Строк покарання відраховати з моменту набрання вироку законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк відбування покарання період попереднього ув"язнення змоменту затримання в порядку статті 208 КПК України - на виконання ухвали слідчого судді, а саме з 27 вересня 2024 року по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку день за день.

Запобіжний захід , застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на проведення судової експертизи, а саме:

- 3183,60грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок ) - за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-24/39763-Д від 10.10.2024); код бюджетної класифікації 24060300;

- 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок) - за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-24/42440-Д від 24.10.2024); код бюджетної класифікації 24060300;

- 2387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок) за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-24/38689-Д від 25.09.2024); код бюджетної класифікації 24060300;

- 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки) за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-24/38684-Д від 25.09.2024); код бюджетної класифікації 24060300.

Речові докази:

- телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A51», з об`мом пам`яті 4/64 Гб, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у володінні власника;

- слід папілярних ліній упакований до паперового конверту НПУ NPP-0089400 та сліди папілярних ліній упаковані до паперового конверту НПУ ТЗЗ-0117798 та долучені до провадження - зберігати в матеріалах справи;

- магістральну частину повітророзподільника, головну частину повітророзподільника, гальмівну тягу, авторегулятор гальмів, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого - вагонному майстру ПТО "Кривий Ріг" ОСОБА_10 , залишити у володінні власника;

- пласкогубці та розвідний ключ, які упаковано до спеціального пакету НПУ WAR1511855 та передані до камери схови ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2234 знищити.

- пачку цигарок марки L&m Loft Sea Blue, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити у володінні останньої.

Матеріали кримінального провадження внесених до ЄРДР 12 вересня 2024 року за №0001127, 15 вересня 2024 року за №0001145та 22 вересня 2024 рокуза №0001175, залишити при обвинувальному акті, справа №210/5678/24, провадження №1-кп/210/293/25.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1