Справа №295/2012/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у якому послалася на те, що у провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000281 від 18.08.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 18 серпня 2023 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебував на території підприємства філії Баранівське лісомисливське господарство ДП «Ліси України», розташованого за адресою: вул. Степанюка 86, м. Баранівка, Звягельський район, Житомирська область, де у нього виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 в цей же день, час та місці, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, з особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, виражаючись словами нецензурної лайки, раптово наніс один удар кулаком лівої руки в область голови раніше йому незнайомого чоловіка ОСОБА_6 головного інженера філії Баранівське лісомисливське господарство ДП «Ліси України».

Внаслідок указаних дій, ОСОБА_5 з хуліганських мотивів заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій висково-скуловій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, як стверджує дізнавач у клопотанні, своїми діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Як далі вбачається зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого його кримінального проступку повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.08.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 03.11.2023; висновком експерта № 554 від 05.11.2023; висновком експерта № 555 від 05.11.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 03.11.2023; висновком експерта № 557 від 05.11.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 03.11.2023; висновком експерта № 556 від 05.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.10.2024; протоколом огляду предмету, а саме: відеозапис від 18.08.2023 з відеохостингу «YouTube» від 06.11.2024; постановою про визнання речового доказу від 06.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 20.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 20.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 20.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 23.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.12.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.01.2025; висновком експерта № 16 від 17.01.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 04.02.2025.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального проступку, дізнавач за погодженням із прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на останнього ряд обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та дізнавач підтримали клопотання, просили його задовольнити. Прокурор додав, що вирок і ухвала суду у справі №296/11605/19 вказують на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, підозрюваний може ухилятись від явки до дізнавача, прокурора, а після закінчення строків дізнання кримінальне провадження буде закрито. На запитання слідчого судді прокурор уточнив, що всі експертизи в рамках кримінального провадження проведені, проведення інших дій не планується.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що наразі офіційно не працює, демобілізований, одружений, має на утриманні 11-річну дитину, братиме участь в судовому засіданні без захисника. За словами підозрюваного, до матеріалів кримінального провадження ним було долучено відео, яке підтверджує безпідставність повідомлення про підозру і ту обставину, що деякі свідки давали неправдиві показання. Попередня кваліфікація у кримінальному провадженні була за ч. 1 ст. 125 КК України, відтак зміна кваліфікації статті для нього стала шоком. Також незрозуміло, яким чином кримінальне провадження з м. Звягель було передано до м. Житомир. ОСОБА_5 зауважив, що не одержання ним підозри це лише його власне відношення до інкримінованого правопорушення. Додав, що є громадським діячем і займається журналістськими розслідуваннями відносно працівників державного лісового господарства, а порушення кримінального провадження є нічим іншим як зведення з ним рахунків за допомогою правоохоронних органів. Впевнений, що знайде з потерпілим спільну мову.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім цього, з приводу здійснення стороною обвинувачення досудового розслідування у кримінальному провадженні із невірною кваліфікацією слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується безпосередньо слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується із твердженням прокурора про існування ризику перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином. Про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування можуть свідчити дії у вигляді здійснення особою погрози, підкупу, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; впливу на спеціалістів та експертів тощо. Відмова від підпису на повідомленні про підозру не вважається таким перешкоджанням у разі фіксації даної відмови у відповідному процесуальному порядку. При цьому, після фіксації такої відмови, особа, яка відмовилась підпису, все одно набуває процесуального статусу підозрюваний та наділяється відповідним переліком процесуальних прав й обов`язків підозрюваного. У свою чергу, доказів неявки ОСОБА_5 на виклики до дізнавача/прокурора матеріали клопотання не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оцінюючи в сукупності всі обставини справи, в тому числі надані стороною обвинувачення докази обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального проступку та відсутність достатніх підстав вважати, що існує передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України ризик, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та відповідно до положень ч. 3 ст. 194 КПК України застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на останнього обов`язку прибувати за кожною вимогою до дізнавача.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Частиною третьою статті 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

Враховуючи визначені статтею 219 КПК України строки досудового розслідування, повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального проступку 04.02.2025 року та невизнання останнім своєї вини, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладання на ОСОБА_5 обов`язку прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю на строк розслідування до 24 лютого 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 194, 219 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 за кожною вимогою прибувати до старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яка здійснює досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000281.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язок прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю на ОСОБА_5 покладено на строк до 24 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1