Справа № 135/1364/24
Провадження № 1-кп/135/136/24
УХВАЛА

Іменем України

23.12.2024 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ладижинського міського суду перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . У клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, вважав за необхідне не змінювати обраний раніше щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши строк дії запобіжного заходу. При цьому прокурор вказав на наявний ризик переховування ОСОБА_4 від суду внаслідок його репутації та наявність судимості, та для запобігання вчинення ним нових злочинів, а також ризик впливу на свідків та потерпілого по справі. При цьому вказав, що на розгляді Вінницького міського суду перебуває кримінальне провадження по звинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 308 КК України, що додатково свідчить про наявність ризику ймовірного вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не працевлаштований та не має міцних соціальних зв`язків.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, зазначивши, що на даний час продовжують існувати ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, у кримінальному провадженні лише визначено порядок дослідження доказів.

Обвинувачений, та захисник, заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважали достатнім залишення запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як обвинувачений має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню доньку. Захисник додатково вказав, що клопотання подано з порушенням строку, до клопотання не додано доказів наявності будь-яких ризиків та попередніх рішень судів про обрання і продовження запобіжного заходу. Обвинувачений додатково вказав, що він не переховувався від слідства, йому не вручали повістки, на той час він не спілкувався з батьком, тому той можливо і не повідомив, що його викликають. На даний час він має добрі відносини з батьками, тому вважав можливим обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем мешкання батьків та його дитини, яку бажає виховувати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити. При цьому, суд бере до уваги таке.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання судом його винуватим; відсутність офіційного місця роботи. Також доведеним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення, має судимість. Окрім цього суд враховує й те, що ОСОБА_4 на даний час є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 308 КК України, що розглядається іншимсудом. Підлягає врахуванню і ризик ймовірного впливу на свідків та потерпілого по справі.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги наявні дані про особу обвинуваченого та його репутацію, а саме вік, сімейний стан, стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Посилання обвинуваченого на те, що він хоче продовжити виховання своєї малолітньої доньки, помирився з батьками, не спростовують висновок суду про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оскільки в разі щирості такого твердження обвинуваченого, воно може свідчити про один з аспектів, що можуть позитивно характеризувати особу, в разі підтвердження іншими доказами, однак не є достатньою самостійною підставою для обрання менш тяжкого запобіжного заходу.

При цьому судом встановлено недостатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи, зокрема, на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку звільнення від покарання за вироком суду.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження, такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеного процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність, зважаючи, зокрема, на стадію розгляду даного кримінального провадження, по якому судом ще не розпочато дослідження доказів.

Посилання захисника на те, що клопотання прокурора подано несвоєчасно, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, враховуючи те, що згідно ухвали суду від 19.11.2024 запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено до 17.01.2025 включно. При цьому, в судовому засіданні 23.12.2024, за згодою всіх учасників розгляду, розгляд даного кримінального провадження було відкладено на 20.01.2025. Крім того, ненадання стороною обвинувачення доказів вчинення кримінального правопорушення під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, не може бути єдиною підставою для відмови в клопотанні про продовження запобіжного заходу, оскільки докази винуватості та невинуватості судом лише мають досліджуватись в ході розгляду справи. Стороною захисту не оспорюється, те що 24.09.2024 ухвалою слідчого судді, яка набрала законної сили, на той час підозрюваному було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В подальшому, судом в підготовчому судовому засіданні 19.11.2024 дію запобіжного заходу було продовжено.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що при обрані запобіжного заходу щодо обвинуваченого було визначено запобіжний захід у вигляді застави, тому суд, з метою не погіршення становища обвинуваченого, вважає за необхідне обвинуваченому залишити без змін заставу у раніше визначеному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 197, 314-316, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 тримання під вартою - залишити без змін. Продовжити строк тримання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, громадянина України) під вартою до 20 лютого 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави, залишивши її без змін у попередньо визначеному розмірі 60560 гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя