Провадження № 1-кп/466/891/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000680 від 03.12.2024 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року засуджений за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2024 року звільнено від відбування покарання,

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 01.12.2024 року приблизно в 20.30-21.00 год, перебуваючи на перетині вулиць Чигиринська Творча в м.Львові, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» підняв із бетонного покриття кредитну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії 08/27 «Універсальна», яка видана на ім`я ОСОБА_5 , та таким чином здійснив привласнення офіційного документа, належного потерпілій і розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що дійсно він 01.12.2024 року приблизно в 20.30 21.00 год, перебуваючи на перехресті вул. Чигиринська Творча на бетонному перекритті побачив банківську картку. Розуміючи, що вона у когось випала, він вирішив взяти її собі. Він розрахувався даною банківською карткою в магазині, однак за кілька днів до нього прийшли працівники поліції, яким він дану карту добровільно видав. Всі збитки потерпілій він відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000680 від 03.12.2024 року.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він умисно, з корисливого мотиву, привласнив офіційний документ.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак звільнений від відбування покарання, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує міру покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає. Вважає, що покарання за ч.1 ст.357 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Речовий доказ кредитну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії 08/27 «Універсальна», яка видана на ім`я ОСОБА_5 слід повернути потерпілій.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п`ятсот десять гривень).

Речовий доказ кредитну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії 08/27 «Універсальна», яка видана на ім`я ОСОБА_5 слід повернути ОСОБА_5 .

Запобіжний захід не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1