Справа № 953/7925/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001534 від 04.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив зробити запит щодо судимості свідка ОСОБА_6 , обгрунтовуючи це тим, що останній є недобропорядною людиною та має намір його оговорювати за наказом співробітників правоохоронних органів. Крім того, обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про відмову від захисника ОСОБА_4 , який був призначений Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги на підставі доручення від 07.09.2023 року. Клопотання обґрунтоване тим, що захисник адвокат ОСОБА_4 , на його думку, неналежним чином виконує його захист, що полягає у ненаданні заяв чи клопотань до суду та слідства; відсутнє спілкування, внаслідок чого у них виникли розбіжності щодо позиції та поглядів на захист.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заявлених клопотань не заперечував.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотань обвинуваченого заперечувала, вважаючи заявлені клопотання необгрунтованими.

Заслухавши заявлені клопотання, думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо заяви обвинуваченного ОСОБА_5 про здійснення запиту щодо судимостей свідка ОСОБА_6 суд вважає зазначити наступне.

Так, кримінальне провадження, відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, положеннями ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Частина 1 ст.160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися, зокрема, до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Частинами 5 та ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Таким чином, КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому, у разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних стороною обвинувачення доказів, їй мають бути надані рівні можливості для доведення цих обставин.

Однак, обвинуваченим ОСОБА_5 в заяві не наведено обгрунтованих підстав, які б могли спростувати чи підтвердити покладені в основу обвинувачення обставини, при цьому положеннями діючого КПК України не передбачено права суду надсилати запити з приводу даних питань, тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана заява обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання обвинуваченого про відмову від захисника, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Реалізація права на заміну захисника та відповідна процедура визначена ст. 54 КПК України, частинами 1 та 3 якої, зокрема, передбачено, що обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст. 49 КК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правничу допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення. Виключні підстави та порядок заміни адвокатів, що надають безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені ст. 24 цього Закону.

Місцеві центри відповідно до покладених на них завдань, поміж іншого, приймають рішення про заміну адвоката/працівника місцевого центру, який надає безоплатну допомогу, у випадках, передбачених Законом (Положення про центри з надання безоплатної правничої допомоги).

Таким чином, згідно п. 11 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правничої допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правничої допомоги - за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

Таким чином, КПК України не передбачено можливості проводити судом заміну чи відсторонення адвоката, призначеного Центром для надання безоплатної вторинної правничої допомоги за винятком питання відводу захисника в порядку ст. 78 КПК України.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правничу допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 з матеріалами даного судового провадження ознайомлений в повному обсязі, під час підготовчих дій судового розгляду та в ході судового розгляду поведінки захисника, яка б свідчила про його незгоду з позицією обвинуваченого, не зафіксовано. Іншого захисника обвинувачений на власний вибір не залучає, а прохає замінити захисником за призначенням.

За таких обставин, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 48, 49, 52, 54, 159-162, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про здійснення запиту щодо судимостей свідка ОСОБА_6 - відмовити.

Роз"яснити обвинуваченому, що він має право звернутися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в порядку ст.ст. 159-162 КПК України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_4 та його заміну іншим захисником зі Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги - відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому, що він має право укласти угоду з іншим захисником самостійно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 його право на звернення до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про заміну захисника ОСОБА_4 іншим захисником.

Копію ухвали направити Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак може бути оскарження під час оскарження рішення, яким заверш ується судовий розгляд.

Головуючий суддя ОСОБА_1