Справа № 574/870/24
Провадження №1-кп/574/137/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000808 від 17.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, покликаючись на відсутність перешкод для його проведення, а також не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна та прийняття цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до розгляду у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 також не заперечували проти призначення судового розгляду, однак заперечували проти прийняття до розгляду цивільного позову потерпілої, оскільки він не був поданий до початку підготовчого судового засідання. Також підтримали подане обвинуваченим клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2024 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та просили повернути йому право користування та розпорядження вказаним автомобілем, покликаючись на те, що огляд технічного стану даного автомобіля та всі необхідні експертизи проведені.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилась з думкою прокурора про можливість призначення судового розгляду, просила прийняти до розгляду поданий нею цивільний позов, а у вирішенні клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Буринському районному суду Сумської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та підстави для його повернення прокурору відсутні.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та клопотань про його обрання до суду не надходило.

Оскільки, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4ч.3 ст.314 КПК України, в судовому засіданні не встановлено,суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з викликом заявлених прокурором учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2024 року було накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб було збереження зазначеного майна, як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

В силу вимог ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку має бути зазначено рішення щодо речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також, необхідно враховувати і положення п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, беручи до уваги обставини справи, і те, що на даний час судовий розгляд зазначеного кримінального провадження ще не закінчено в установленому законом порядку, а автомобіль «VOLKSWAGEN TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, питання щодо якого суд зобов`язаний вирішити при ухваленні вироку, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, суд вважає за необхідне подане клопотання задовольнити частково, передавши цей транспортний засіб його власнику на відповідальне зберігання.

Від потерпілої ОСОБА_4 надійшов цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Так як вищевказаний цивільний позов пред`явлено до початку судового розгляду, то його слід прийняти до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

У позовній заяві ОСОБА_4 також просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом виявлення і накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_5 .

Частинами 1, 3 ст. 171 КПК унормовано, що з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що клопотання цивільного позивача про арешт майна для відшкодування шкоди повинно бути подане окремою заявою.

Суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 172 КПК).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170-175, 315, 350 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Буринського районного суду Сумської області на 27.01.2025 року о 14:00 год.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, потерпілу та повідомити захисника.

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2024 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , в частині заборони права на користування вказаним майном.

Автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , на який ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2024 року накладено арешт, який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику ВПД №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - передати на відповідальне зберігання без права розпорядження (відчуження чи передачі третім особам) власнику ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, прийняти до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_5 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 , заявлене у позовній заяві, про накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_5 , повернути цивільному позивачу встановивши строк в сімдесят дві години для усунення виявленого недоліку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1