КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6719/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року щодо автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2 ключі запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначає, що в даному випадку судом допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, які регламентують завдання та загальні засади кримінального провадження, принципи законності та верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, зокрема ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22, 26, 30, 31, 36, 174, 309 КПК України.

Посилається на те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 на постійній основі користувався транспортним засобом марки Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 .

Вказана інформація підтверджується розсекреченими матеріалами НСРД, де зафіксована регулярна присутність ОСОБА_7 на вказаному автомобілі за адресою знаходження «колл-центрів», а також відповідно до інформації про накладання штрафів на вказаний транспортний засіб за кермом систематично перебував підозрюваний.

Крім того, авто було придбане у іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

Також зазначає, що відповідно до інформації із реєстраційної картки транспортних засобів, автомобіль марки Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_9 .

У вказаному автомобілі проведено обшук, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2024 року у справі № 757/33915/24-к.

За результатами проведення вказаного обшуку окрім речей і документів, які не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, виявлено та вилучено наступне майно: автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_9 ; ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Прокурор зазначає, що 08.08.2024 року постановою слідчого вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та являються майном яке здобуте в результаті його вчинення.

На думку скаржника, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі та документи під час обшуку автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вони являються об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Прокурор зазначає, що вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Крім того вказує, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, знищення, перетворення).

В судове засідання власник майна та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна та її представника, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 07.08.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2024 року по справі № 757/33915/24-к, було проведено обшук автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під час якого було вилучено: автомобіль марки Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_14 від 08.08.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року.

02.09.2024 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у вигляді заборони користування, відчуження та розпорядження, яке тимчасово вилучене під час проведення обшуку 07.08.2024 року, а саме:

- автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_9 ;

- 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначав, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2020 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 , який володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, перебуваючи на території смт. Високий, Харківського р-н, Харківської обл., точне місце під час досудового розслідування не встановлено, вирішив створити та очолити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, з метою власного протиправного збагачення та збагачення співучасників злочинної організації внаслідок заволодіння чужим майном - коштами громадян країн Європи, у тому числі громадян Латвійської Республіки, в особливо великих розмірах, шляхом їх обману (шахрайства), а також шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Всього у зазначений період часу учасники злочинної організації, створеної ОСОБА_16 , шляхом введення в оману потерпілих, заволоділи чужим майном на загальну суму 286 536,44 Євро, що еквівалентно сумі відповідно до встановленого Національним банком України на момент вчинення злочинів у розмірі 10 710 565,80 грн.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 07.08.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_7 має у володінні транспортний засіб марки Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_6 , який зареєстрований за ОСОБА_9 .

07.08.2024 року у вищевказаному автомобілі, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2024 року № 757/33915/24-к, було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Вказаний транспортний засіб, а також інші речі та документи, вилучені під час обшуку, постановою слідчого від 08.08.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року.

Так, вилучене під час обшуку майно має доказове значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки містить на собі відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому має ознаки речових доказів.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки останнє є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально-протиправним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність наявності підстав для накладення арешту на майно, яке вилучене 07.08.2024 року під час обшуку автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , а саме: автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного майна не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, обґрунтовуючи в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , прокурор посилався на необхідність збереження даного майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом вилучені в ході обшуку: автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_9 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів.

Так, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що зазначене майно є об`єктом кримінально протиправних дій або набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Долучена до матеріалів клопотання постанова слідчого від 08.08.2024 року про визнання доказом у кримінальному провадженні автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_9 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обгрунтування висновку, яким конкретно ознакам речових доказів відповідає вилучене майно.

При цьому, у поданому прокурором клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання вказаного майна.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить, та органом досудового розслідування не надано доказів того, що вилучені: автомобіль Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_9 ; 2 ключі запалювання від автомобіля Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Acura, моделі TSX, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 року.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_9 є добросовісним власником майна, набутим у встановленому законом порядку тажодних доказів, що вилучений автомобіль набутий за кошти, одержані від протиправної діяльності, чи є об`єктом кримінально-протиправних дій, матеріали клопотання не містять.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

З огляду на вищевикладене у сукупності, доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4