Дата документу 07.01.2025Справа № 554/9607/15-к
Провадження № 1-кс/554/72/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 25.12.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.12.2024 року у кримінальному провадженні №0001726, внесеному до ЄРДР 16.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказала, що судом була розглянута її скарга та зобов`язано слідчим суддею розглянути її клопотання, а саме: про проведення слідчого експерименту з учасницею її побиття ОСОБА_5 та винесення їй підозри. ОСОБА_5 відмовилася від слідчого експерименту. Судово-медична експертиза проведена за обставинами, які вказала ОСОБА_3 ОСОБА_5 дає неправдиві свідчення, вказуючи на те, що ОСОБА_3 отримала травми, впавши у яму. Прокурор пропускає докази, надані заявником, вважає їх припущеннями, не читаючи висновок експерта.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі. Зазначила, що прокурор вважає покази ОСОБА_5 правдивими, тоді як покази останньої нічим не підтверджені.

Прокурор до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0001726, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0001726, внесене до ЄРДР 16.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Заявник ОСОБА_3 звернулася до прокурора з клопотанням про повідомлення свідку ОСОБА_5 підозри через надання останньою свідчень, які на думку ОСОБА_3 , не відповідають дійсності.

Згідно постанови прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 25.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.12.2024 року у кримінальному провадженні №0001726, внесеному до ЄРДР 16.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (а.с.4 постанова).

Зокрема, згідно постанови, прокурором вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що свідок ОСОБА_5 допитана слідчим СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відповідно до вимог КПК України, згідно зі ст.67 КПК України попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого показання та за відмову від дачі показань. В протоколі додаткового допиту свідок ОСОБА_5 розповіла про те, як в ході сварки з нею ОСОБА_3 раптово впала назад, однак як саме та впала на землю не бачила.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.

Таким чином, прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 вирішено клопотання заявника ОСОБА_3 , прийнята постанова від 25.12.2024 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1