ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси об`єднані обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001071 від 12.08.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 21.02.2019 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до 1 року 6 місяцям місяців;

- 15.09.2020 року Харківським апеляційним судом, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 16.11.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.06.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.10.2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 16.06.2022 року змінено, ОСОБА_4 засуджений із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі;

- 20.01.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, звільненого 26.01.2023 року по відбуттю строку покарання;

- 06.03.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, звільненого 26.01.2023 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

11 серпня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зателефонувала до потерпілої ОСОБА_5 та повідомила завідомо неправдиву інформацію про участь доньки ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді та про термінову необхідність у передачі грошових коштів на лікування останньої.

Сприймаючи вказану інформацію як правдиву, потерпіла ОСОБА_5 в телефонній розмові погодилась передати 4500 доларів США на лікування доньки невстановленій особі, повідомивши при цьому адресу свого проживання.

Цього ж дня приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи корисливий мотив, діючи із невстановленою особою у злочинній змові та діючи повторно, отримав від невстановленої особи інформацію про необхідність отримання від потерпілої ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошових коштів на лікування доньки останньої.

Цього ж дня приблизно о 16 годині 30 хвилин, прибувши до буд. №3 по вул. Чернишевського в м. Одесі, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу потрапив до будинку ОСОБА_5 , де від останньої отримав 4500 доларів США на лікування доньки потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїм видом та діями, в результаті погоджених з невстановленою особою дій, викликавши у потерпілої хибне враження про законність таких дій та намірів, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 4500 доларів США, якими згодом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 4500 доларів США, що станом на 11 серпня 2021 року згідно курсу НБУ становить 120 375 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті скоєного ним кримінального правопорушення, позовні вимоги визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 у судових засіданнях участі не приймала, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, заявила цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 120,375 гривень та моральної шкоди у розмірі 100,000 гривень.

За вище вказаними обставинами, зі згоди учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченого, який є особою з середньою освітою, не одружений, дітей на утриманні не має, зі слів неофіційно працює на підсобником, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Київського районним судом м.Одеси від 06.03.2023 року засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць 10 днів позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто 13.08.2021 року. На підставі ст.72 КК України зараховано в строк остаточного покарання, покарання, повністю відбуте ОСОБА_4 за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року.

Відповідно до приписів ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Київського районним судом м.Одеси від 06.03.2023 року.

За викладених підстав суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Київського районного суду м.Одеси від 06.03.2023 року та на підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання, покарання, повністю відбуте ОСОБА_4 за вироком Київського районним судом м.Одеси від 06.03.2023 року та вважати ОСОБА_4 таким, що відбув повністю призначене покарання за цим вироком.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №464/226/20 та у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року у справі №760/26543/17.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

На підставі ст.ст. 127, 129 КПК України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 суми матеріальної шкоди у розмірі 120,375 грн. та моральної шкоди у сумі 100,000 грн. підлягають повному задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав розмір цивільного позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі, а саме: оптичний носій, на якому наявні відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Продукти», за адресою: м. Одеса, вул. Чернишевського 26 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Київського районного суду м.Одеси від 06.03.2023 року та остаточно призначити покарання у виді 3 /трьох/ років 1 /одного/ місяця 10 /десяти/ днів позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання за цим вироком, відбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 06.03.2023 року та вважати ОСОБА_4 таким, що відбув повністю призначене покарання за цим вироком.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 суми матеріальної шкоди у розмірі 120,375 /сто двадцять тисяч триста сімдесят п`ять/ гривень та моральної шкоди у сумі 100,000 /сто тисяч/ гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми матеріальної шкоди у розмірі 120,375 /сто двадцять тисяч триста сімдесят п`ять/ гривень та моральної шкоди у сумі 100,000 /сто тисяч/ гривень.

Речові докази по справі, а саме: оптичний носій, на якому наявні відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Продукти», за адресою: м. Одеса, вул. Чернишевського 26 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та надсилається обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1