Справа №295/4427/25
УХВАЛА

про накладення арешту

31.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане дізнавачем ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000058 від 28.03.2025за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

І. Суть клопотання

31.03.2025 дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та зіп-пакет з рослинною масою зеленого кольору, вилучені 28.03.2025 під час затримання ОСОБА_5 .

Згідно з клопотанням 28.03.2025 під час проведення поверхневої перевірки військовослужбовця ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в нього при собі було виявлено речовини, схожі на наркотичні.

28.03.2025 ПД ВП №1 Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області за цим фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 працівниками поліції було вилучене майно, яке постановою дізнавача визнане речовим доказом в кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, дізнавач посилається на потребу в збереженні речових доказів в даному кримінальному провадженні.

ІІ Процедура та позиції сторін

В клопотанні старший дізнавач ОСОБА_3 просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Неприбуття дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання з огляду на приписи ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні підрозділу дізнання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000058 від 28.03.2025за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

28.03.2025 під час проведення затримання ОСОБА_5 і здійснення поверхневої перевірки в нього виявлено та вилучено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та зіп-пакет з рослинною масою зеленого кольору, що підтверджується змістом протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок.

Постановою старшого дізнавача ОСОБА_6 від 28.03.2025 вказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000058 .

Враховуючи обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку, що вказані у клопотанні речі можуть бути предметом кримінального правопорушення, речами, які можуть бути вилучені з обігу, а тому існує потреба в забезпеченні їх збереження, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час затримання 28.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та зіп-пакет з рослинною масою зеленого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Слідчий суддя ОСОБА_1