ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001724 від 04.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_6 2012 року народження, працюючого на посаді оператора верстатів з програмним керуванням ТОВ «Кромберг енд Шуберт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 близько 09 год 45 хв водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем ЗАЗ TF699Р, ресстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині проспекту Миру, зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Романа Шухевича в м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 2.3.б), 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , внаслідок чого передньою частиною автомобіля ЗАЗ TF699P, ресстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину проспекту Миру зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді тупої поєднаної травми тіла у вигляді крововиливу під м`які покрови голови, рваної рани правого надпліччя, перелому тіла та відростків 7-го грудного хребця, здавлення спинного мозку, забою легень, синців та саден тулубу і кінцівок, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, ускладнилися розвитком двобічної застійної пневмонії та легенево-серцевої недостатності та потягли за собою смерть останнього, а також знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3.б), 12.3, 18.4 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений надав показання, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Також показав, що дійсно порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого. Після події поїхав до лікарні та одразу оплатив необхідне лікування ОСОБА_7 . Надавав допомогу в силу своїх можливостей. Матеріальну допомогу потерпілій сплатив та частину моральної шкоди. В подальшому буде сплачувати моральну шкоду згідно укладеного договору узгодженого з потерпілою. Неодноразово просив вибачення у останньої. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати та не позбавляти права керування автомобілем, оскільки автомобіль дозволяє додатково заробляти кошти, утримувати належно виховання його дитини та автомобіль вкрай необхідний йому під час війни.

Потерпіла надала покази, про те, що ОСОБА_4 відшкодував їй матеріальну та частково моральну шкоду. В подальшому останній буде виплачувати їй решту частину грошей морольної шкоди згідно домовленостей, посвідчених ноторіально. Просила суд не позбавляти обвинуваченого волі та прав керування транспортом, щоб його донька, яка не має матусі перебувала з батьком.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеним та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховує матеріали досудової доповіді Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, відповідно якої виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та має низькі ризикі вчинення повторного кримінального правопорушення і небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

З урахуванням викладеного, а також те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягався, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, його поведінку після виненого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, працюючий, сам виховуючий малолітню доньку у вихованні якої бере активну участь та яка має успіхи в навчанні, позицію потерпілої щодо покарання, часткове відшкодування завданої їй шкоди, наміри відшкодувати останній завдану шкоду в силу своїх можливостей, а також, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та позбавлення права керування транспортними засобами і призначає останньому міру покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує, відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 11 737 грн 84 коп, слід стягнути з обвинуваченого.

Арешт накладений в рамках даного кримінального провадження слід скасувати.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, якщо останній протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 11 737 грн 84 коп стягнути з ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на автомобіль ЗАЗ TF699Р, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 у справі №295/8769/24.

Речові докази, а саме:

- автомобіль ЗАЗ TF699Р, реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику;

- DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1