КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3084/2024 Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
ЄУН: 756/7053/20 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0001112, внесеного до ЄРДР 13 лютого 2020 року, та № 0001792, внесеного до ЄРДР 8 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 7 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю у 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 12 лютого 2020 року, близько о 18.35 год., знаходячись у приміщенні магазину «Jysk», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Калнишевського, 2, а саме у торгівельному центрі «Полярний», де, побачивши на торгівельних полицях рушники марки «Karby», у нього виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить ТОВ «Юск Україна». Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 того ж дня, у той же час, у тому ж місці, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та діє він таємно, умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу взяв з полиці майно, а саме рушники марки «Karby», у кількості 6 штук, загальною вартістю 420 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), та заховав їх до рюкзака, який у той момент мав при собі та, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), направився до виходу із вказаного магазину. Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони вказаного магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 міг спричинити ТОВ «Юск Україна», майнової шкоди на загальну суму 420 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ).

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 8 травня 2023 року у ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні магазину «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20-Д, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, що належить ТОВ «Епіцентр-К». Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, 8 травня 2023 року близько о 09.40 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у магазині «Епіцентр» за вищевказаною адресою, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв із торгового прилавку туалетну воду жіночу СІ ТРУ Вандерласт, ємністю 50 мл., у кількості 1 одиниця, вартістю 448,40 грн. (без урахування ПДВ), та помістив її під руку. Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для таємного, викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, пройшовши повз лінії кас магазину «Епіцентр» не розрахувавшись за вказаний товар, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину «Епіцентр».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 міг спричинити ТОВ «Епіцентр-К» код ЄДРПОУ 3249024, майнову шкоду на загальну суму 448 гривень 40 копійок (без урахування ПДВ).

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення дії ОСОБА_6 кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а саме, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, кримінальне правопорушення не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - скасовано, звільнено останнього з-під варти в залі суду.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

На початку апеляційного розгляду прокурором ОСОБА_7 подані зміни до апеляційної скарги, в яких прокурор просить вирок суду скасувати, а кримінальні провадження стосовно ОСОБА_6 закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п.41 ч.І ст.284 КПК України.

Зміни до апеляційної скарги обґрунтовані тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

Враховуючи те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон №3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_6 , вчинені ним 12 лютого 2020 та 8 травня 2023 року.

Відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 2102 гривень, а на 1 січня 2023 року - 2684 грн., відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1051 грн. та 1342 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки у 2020 році на суму 2102 грн. та у 2023 році - 2684 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення замаху на крадіжки 12 лютого 2020 року на суму 420 грн. та 8 травня 2023 року на суму 448 грн., кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Представники потерпілих юридичних осіб та обвинувачений, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Вислухавши позицію прокурора та захисника, які вважали можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та захисника, які підтримали зміни до апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП до внесення змін наведеним Законом передбачалась відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Диспозицією ч. 1 ст. 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Таким чином, особа, за наявності підстав, за ст. 185 КК України, у взаємозв`язку зі ст. 51 КУпАП, пп.169.1.1 ст. 169 ПК України, у разі, якщо сума крадіжки перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, підлягала кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України.

За змістом вироку ОСОБА_6 засуджений за вчинення замаху на крадіжки 12 лютого 2020 року на суму 420 грн. та 8 травня 2023 року на суму 448 грн.

З 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2102 грн., а з 1 січня 2023 року - 2684 грн., відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1051 грн. та 1342 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КпАП викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто, у 2020 році - 210,2 грн (0,2 х (50% х 2102), а у 2023 році - 268, 4 грн. (0,2 х (50% х 2684).

З урахуванням положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, станом на 2 лютого 2020 року та 8 травня 2023 року ОСОБА_6 вчинені кримінальні правопорушення.

Разом з тим, як обґрунтовано вказав прокурор у зміненій апеляційній скарзі, 9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 20124 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів наголошує, що Закон № 3886-IX не є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Проте, зміни, внесені Законом № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

З огляду на вимоги Закону № 3886-IX, положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає у 2020 році кримінальна відповідальність, становить 2102 грн., а у 2023 року - 2684 грн.

Зважаючи на те, що вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_6 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX у взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України з 1 січня 2020 року та з 1 січня 2023 року настає кримінальна відповідальність, колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду - 4 грудня 2024 року - законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_6 , і таке діянняє адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальні провадження щодо нього за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України- закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 7 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальні провадження № 0001112, внесене до ЄРДР 13 лютого 2020 року, та № 0001792, внесене до ЄРДР 8 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі рушники марки «Karby», у кількості 6 штук - залишити за належністю ТОВ «Юск Україна»; туалетну воду жіночу СІ ТРУ Вандерласт - залишити за належністю ТОВ «Епіцентр-К».

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4