Справа №485/1531/21
Провадження № 1-кс/485/108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000347 від 06 жовтня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

03 квітня 2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 одночасно з поданим клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 125 КК України, за таких обставин.

Наприкінці вересня 2014 ОСОБА_6 знаходячись на смітнику, розташованому на околиці смт. Березнегувате, Миколаївської області виявив ростучий кущ коноплі, з якого обірвав частину гілля з листям та суцвіттям та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Знаходячись на території вказаного домоволодіння ОСОБА_6 обірвав з гілля коноплі частину листя з суцвіттям, яке поклав сушитись в будинку, а гілля з рештою листя та суцвіття коноплі поклав сушитись окремо на території свого домоволодіння, з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для особистого вжитку, без мети збуту. 20.10.2014 в період часу з 17:54 до 20:15 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований слідчим суддею обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою (у перерахунку на висушену речовину) 204,71 г.

За вказаним фактом зареєстроване кримінальне провадження № 0000347 від 06.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, 20.10.2014 в період часу з 17:00 до 17:50 ОСОБА_6 за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , надав приміщення свого будинку ОСОБА_7 для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, шляхом куріння через саморобний пристрій.

За вказаним фактом зареєстроване кримінальне провадження № 0000382 від 23.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Крім того, 25.10.2014 року о 14:00 годині в ОСОБА_6 , який перебував за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний намір направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які склались під час виниклої сварки. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 в ході вказаної сварки, яка відбувалась в приміщені будинку, вчинив бійку під час якої, кулаком правої руки наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 та вкусив за ніс, в наслідок чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження - дуговидні садна по обом бокам носа та спадини на щоках.

За вказаним фактом зареєстроване кримінальне провадження № 0000387 від 25.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

30.10.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 125 КК України - незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; надання приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу; умисне легке тілесне ушкодження.

12.11.2014 року матеріали кримінального провадження №0000347, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та №0000382, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.317 КК України було об`єднано в одне провадження під №0000347.

05.12.2014 року матеріали кримінального провадження №0000347, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України та №0000387, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України було об`єднано в одне провадження під №0000347.

Постановою слідчого від 05.12.2014 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, з 12.12.2014 року кримінальне провадження зупинене.

ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, переховується від органу досудового розслідування, на виклик слідчого не з`являється, за місцем свого фактичного проживання не перебуває тривалий час, про своє теперішнє місце перебування органи досудового розслідування не повідомив, оголошений в розшук, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, і вказані обставини свідчать про наявність підстав для тримання ОСОБА_6 під вартою.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

За правилами ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.3,6 ст.132 КПК України).

У відповідності до ч.2 ст.187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно із ч.1, 4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

У ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.3 ст.176 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, зокрема посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

В ході досудового розслідування встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.125 КК, на момент їх повідомлення.

Підставами для підозри є витяг з кримінального провадження № 0000347 від 06 жовтня 2014 року; протокол санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою (у перерахунку на висушену речовину) 204,71 г.; висновок судово-хімічної експертизи №2111 від 22.10.2014; висновок судово-хімічної експертизи № 2110 від 22.10.2014; речові докази у кримінальному провадженні канабіс загальною вагою 204,71 г. (в перерахунку на висушену речовину) та саморобний пристрій для куріння коноплі; виписка № 1620 від 20.10.2014 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 , у якого встановлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, канабіноїдів неускладнена; висновок судово-медичної експертизи №226 від 27.10.2014 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді дуговидних саднах по обом бокам носа та спадини на щоках, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який визнав себе винним у вчинені кримінальних правопорушень повністю.

Вирішуючи у відповідності до ст.189 КПК України питання про те, чи доводять матеріали клопотання зазначені у ньому обставини, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, суд виходить з наступного.

Обставинами, які підтверджують існування підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_8 ухиляється від слідства, на виклики слідчого не з`являється, за місцем проживання відсутній, протягом нетривалого часу вчинив три кримінальні правопорушення, вживає наркотичні засоби, що свідчить про те, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.125, ч.1 ст.317 КК України.

Кримінальні правопорушення за ч.1 ст.309, ч.1 ст.125 КК України є кримінальними проступками, санціями яких не передбачено покарання у виді тримання під вартою. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.317 КК України є нетяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

За наявними матеріалами ОСОБА_8 раніше не судимий, не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, тимчасово мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом з батьком. Негативних характеризуючих даних про його особу немає.

Постановою слідчого від 05.12.2014 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що за місцем фактичного проживання він відсутній, місце знаходження його невідоме.

З підстав неможливості встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 слідчий постановою від 12.12.2014 року кримінальне провадження зупинив.

Як слідує з матеріалів клопотання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Верховний Суд у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 639/793/17 виснував, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування "місцезнаходження підозрюваного невідоме" може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

У матеріалах справи відсутні переконливі докази на підтвердження того, що на час звернення з даним клопотанням ОСОБА_6 ухиляється від слідства. Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, а у матеріалах справи відсутні дані про те, що він продовжує займатися будь-якою злочинною діяльністю на території України. Разом з тим, у клопотанні слідчий не обгрунтував наявності всіх, передбачених ч.1 ст.194 КПК України обставин, для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За такого, оскільки є недоведеними підстави, передбачені ч.3 ст.189 КПК України, клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.187,188,189,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000347 від 06 жовтня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 125 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1