печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3483/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання директора ТОВ «МВК ФАРМ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

Директор ТОВ «МВК ФАРМ» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з майна.

В обґрунтування вимог клопотання ОСОБА_3 зазначає, що арешт накладено необгрунтовано, а майно, на яке було накладено арешт, не відповідає визначеним статтею 98 КПК України критеріям речового доказу. Окрім цього вважає, що вказане майно тривалий час перебуває під арештом, тобто у накладенні арешту відпала потреба.

Особа, яка звернулась з клопотанням, у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий чи прокурор у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку особи, яка звернулась з клопотанням, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001681 від 08.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, щодо обставин привласнення та розтрати особами у складі організованої групи, зловживаючи своїм службовим становищем із залученням службових осіб ТОВ «Медсервісгруп», ТОВ «МВК Фарм», ТОВ «Партнери Мед» та інших, у період 2022-2023 років, в умовах воєнного стану, чим спричинено матеріальну шкоду.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/50704/23-к від 17 листопада 2023 накладено арешт на майно, вилучене 07.11.2023 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківські картки у кількості 21 шт., тримач сім-картки «Київстар» за номером НОМЕР_1 , предмет, схожий на електронний носій інформації Ledger, мобільний телефон iPhone 12 Pro, ІМІЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, чорного кольору, ноутбук Lenovo 10 Leopod 330, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 07.11.2023 року вилучені речі визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0001681 від 08.09.2023.

Як вбачається з ухвали, арешт на вказані кошти було накладено з метою збереження речового доказу, оскільки відповідно до постанови слідчого від 07.11.2023 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001681 від 08.09.2023, оскільки є засобом вчинення злочину та набуті кримінальним протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги доводи ОСОБА_3 , що досудове розслідування триває з 2023 року, слідчі (розшукові) дії стосовно нього не проводились та про підозру не повідомлялось.

Крім того, суд враховує ту обставину, що органом досудового розслідчування чи прокурором не надано жодних доказів того, що вказане майно ОСОБА_3 є засобом вчинення злочину та набуте кримінальним протиправним шляхом, оскільки в судове засідання вони не з`явились.

Також, суд враховує доводи заявника, що майно знаходиться під арештом вже тривалий час

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, а також ту обставину, що органом досудового розслідування та прокурором під час розгляду даного клопотання не підтверджено, що вказане майно має стосунок до кримінального провадження, зокрема, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто є засобом вчинення чи отримане особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що подальше обтяження майна у формі його арешту, який є тимчасовим заходом забезпечення не відповідатимуть меті кримінального провадження та будуть надмірним втручанням у право особи мирно володіти майном.

Також, враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки слідчий або прокурор не з`явились у судове засідання та не висловили власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 174 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання директора ТОВ «МВК ФАРМ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/50704/23-к від 07.11.2023, на майно, а саме з: банківських карткок у кількості 21 шт., тримача сім-картки «Київстар» за номером НОМЕР_1 , предмета, схожого на електронний носій інформації Ledger, мобільного телефона iPhone 12 Pro, ІМІЕІ: НОМЕР_2 , мобільного телефона iPhone 14 Pro Max, чорного кольору, ноутбука Lenovo 10 Leopod 330.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1