Справа № 638/1335/25
Провадження № 1-кп/638/1314/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені за № 0001368 від 09.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, на утриманні має 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, РНОКПП: НОМЕР_1 , контактний телефон: НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку вересня 2024 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за межами с. Підвисоке Борівської СТГ Ізюмського району Харківської області, в посадці вздовж автодороги с. Підвисоке - с. Бригадирівка знайшов дикорослі кущі рослин коноплі.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що знайдені кущі є рослинами коноплі, маючи умисел, спрямований на незаконне їх придбання та зберігання з метою подальшого власного вживання без мети збуту, зірвав, тобто незаконно придбав, та приніс їх до подвір`я домоволодіння за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , де в господарській будівлі висушив і згодом подрібнив частину даних рослин, тобто незаконно виготовив з них наркотичний засіб та незаконно зберігав для власного вживання і для використання у риболовлі, тобто без мети збуту.

Так, 09.10.2024 в ході огляду місця події на території домоволодіння за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , в приміщенні господарської будівлі виявлено та вилучено фрагменти стебел, гілок та верхівок з листям речовини рослинного походження, а також суху подрібнену речовину, які є канабісом та віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою канабісу в перерахунку на суху речовину, згідно висновку експерта, 3248,0853 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 (зі змінами) відноситься до наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_4 , незаконно придбав, виготовив та зберігав для власних потреб без мети збуту у особливо великих розмірах, канабіс, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, чим порушив вимоги ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, вимоги ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та вимоги ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у вчинені кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 309 КК України визнав в повному обсязі, все викладене в обвинувальному акті підтвердив, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і про обставини вчинення інкримінованих йому злочину пояснив так, як це викладено в цьому вироку, крім того зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого показав, що дійсно у вересні 2024 року в посадці біля автодороги в с. Підвисоке «як їхати на Ізюм» зірвав кущі коноплі, потім переніс їх досвого помешкання, де висушив та зберігав з метою власного споживання, пояснив, що використовував висушену речовину як седативне, при цьому на запитання прокурора щодо звернення до лікаря з метою отримання відповідного рецепту за наявності для цього підстав відповів, що до лікаря з цього приводу не звертався. Крім того пояснив, що вживав наркотичну речовину так, щоб цього не бачили діти, та зберігав її в недоступному для них місці. Повідомив, що в громаді має добрі стосунки та гарну репутацію, допомагає односельчанам з ремонтом електротехніки.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала обвинувачення за ч. 3 ст. 309 КК України, вважала, що з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, проходить ВЛК з метою виконання свого військового обов`язку, перебування на його утриманні 2-х неповнолітніх дітей, наявності обставин, що пом`якшують покарання, достатнім для виправлення обвинуваченого буде покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання, виготовлення та зберігання, наркотичних засобів у особливо великих розмірах, без мети збуту.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, раніше несудимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання по справі є щире каяття обвинуваченого, який визнав свою вину та розкаївся у вчиненому, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював вчинені ним злочин, продемонстрував готовність понести заслужене покарання, дав правдиві показання, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке згідно з поясненнями прокурора та самого обвинуваченого полягало у добровільній видачі ним наркотичної речовини в ході проведення огляду та участі в подальших процесуальних діях на досудовому розслідуванні.

Обставини, що обтяжують покарання, в обвинувальному акті не зазначені та судом не встановлені.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутність шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати. Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № СЕ-19/121-24/31140-НЗПРАП від 05.11.2024 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 4775,40 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.

Речові докази: речовину рослинного походження, яка містить в своєму складі наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину після відділення стебел та гілок склала: 8,7336 г, 1817,1542 г, 753,5958 г, 668,6017 г., загальною масою 3 248,0853 грам, яка відповідно до квитанції № 2188 зберігається в УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1