Справа № 175/1061/25
Провадження № 1-кп/175/98/25
13 лютого 2025 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Московка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України
Прокурор зазначив, що місцем вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, є населений пункт Рідкодуб Краматорського району Донецької області. В разі віднесення даного населеного пункту до підсудності іншого суду не заперечує проти направлення кримінального провадження до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо передачі за підсудністю.
Обвинувачений та його захисник у вирішенні питання підсудності поклалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення у будь-якому разі (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень п. 3-1 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.
Верховний Суд в постанові від 30.01.2024 у справі №336/5209/22 висловив думку, що об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у: 1) самовільному залишенні військової частини або місця служби; 2) нез`явленні на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу. У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк. Фактичний термін відсутності військовослужбовця в місці служби при дезертирстві може не перевищувати навіть і однієї доби, але це має значення лише для призначення покарання.
Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в ухвалі від 07.10.2024 у справі №157/1049/24, з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходилася в населеному пункті АДРЕСА_3 , з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що відноситься до територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Враховуючи наведене, місцем вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому є населений пункт Рідкодуб Краматорського району Донецької області. Село Рідкодуб Краматорського району Донецької області відноситься до територіальної юрисдикції Краснолиманського міського суду Донецької області, підсудність справ якого розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 314 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1