Номер провадження: 11-сс/813/496/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 року в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року, про відсторонення від посади:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянки України, заміжньої, яка обіймає виборчу посаду Фонтанського сільського голови Одеського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000624 від 28.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

03.02.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, скоєних за обставин викладених в клопотанні слідчого.

03.02.2025 року старший слідчий відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_9 від займаної посади Фонтанського сільського голови (Фонтанської сільської ради) Одеського району Одеської області, строком на 2 (два) місяці.

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та підозрювану ОСОБА_9 відсторонено від посади Фонтанського сільського голови Одеського району Одеської області, строком до 02.04.2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_9 від посади.

Захисник посилається на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків та підстав для відсторонення підозрюваної від займаної посади.

Заслухавши суддю-доповідача; захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України (далі КПК) основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 154 КПК, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Для вирішення питання про відсторонення від посади у відповідності до вимог закону слідчий суддя зобов`язаний перевірити, чи подано слідчим клопотання із додержанням вимог закону та врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, та наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п.6 ч.2 ст.155 КПК, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді призведе до згаданих наслідків, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного або обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про відсторонення від посади підозрюваної слідчим суддею були дотримані.

Доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно клопотання, підозрювана ОСОБА_9 , обіймаючи посаду Фонтанського сільського голови Одеського району Одеської області, за версією органу досудового розслідування, скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; за ч.1 ст.366 КК України за кваліфікуючими ознаками: видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_9 , на даній стадії досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів, що підтверджується доказами, долученими до клопотання слідчого.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для відсторонення ОСОБА_9 від посади, оскільки за версією органу досудового розслідування, саме перебування підозрюваної на посаді, сприяло вчиненню злочинів, а тому відсторонення підозрюваної від посади на початковій стадії досудового розслідування, є необхідним для запобігання ризикам перешкоджання останньою досудовому розслідуванню, зокрема можливим спробам знищення або спотворення речей та документів, які є доказами в даному кримінальному провадженні, а також здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів визнає неспроможними з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним/підозрюваною конкретних дій та доведеність його/її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, доведеність чи недоведеність наявності всіх кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність чи відсутність підстав для відсторонення її від посади, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які долучені до клопотання, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих їй злочинів. Колегія суддів не вбачає передбачених ст.87 КПК підстав для визнання цих доказів недопустимими.

Колегія суддів вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана ОСОБА_9 можливо вчинила інкриміновані їй злочини. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

За таких обставин, доводи захисників про необґрунтованість підозри є неспроможними.

Доводи захисників про відсутність ризиків, зокрема того, що подальше перебування ОСОБА_9 на посаді Фонтанського сільського голови Одеського району Одеської області, може сприяти останній в уникненні від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, зокрема шляхом впливу на інших працівників Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, які є свідками у кримінальному провадженні, з метою здійснення впливу на їх покази, а також стосовно вжиття підозрюваною дій щодо знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегія суддів також визнає неспроможними, оскільки такі ризики дійсно не можна виключати.

Колегія суддів враховує доводи захисників про те, що відсторонення від посади ОСОБА_9 у певній мірі тимчасово обмежує її конституційні права, зокрема право на працю, а також стосовно ускладнення функціонування органу самоврядування, однак з огляду обставини кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_9 , вказане тимчасове обмеження є виправданим, з огляду на необхідність забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що на день прийняття слідчим суддею оскарженого рішення існували достатні законні підстави для відсторонення підозрюваної від займаної посади.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 154, 157, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2025 року в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року, якою відсторонено від посади підозрювану ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4