ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/788/25 Справа № 203/1715/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000630 від 27 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Макіївка, Донецька область,

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 год. 43 хв. 26 травня 2025 року із визначенням застави у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, переховуватись від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків, дані про особу підозрюваної, її майновий стан, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, слідчий суддя вважав необхідним визначити заставу у 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 545040 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, зупинення її злочинної діяльності.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що визначений розмір застави судом першої інстанції є очевидно замалим задля запобігання встановленим ризикам у кримінальному провадженні та забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваної. Наголошує на тому, що враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваної та її родичів, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, розмір завданої шкоди, яка складає 3 957 500 гривень, вбачається, що визначений слідчим суддею розмір застави не в змозі забезпечити належну поведінку підозрюваної.

До початку судового засідання від захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , надійшли заперечення, в яких останній зазначив, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою. Наголошує на тому, що сума у розмірі завданої потерпілим шкоди після завершення усіх банківських операцій була заблокована АТ КБ Приватбанк в порядку фінмоніторингу, та за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2025 року на кошти було накладено арешт в порядку вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Вказав на те, що визначений розмір застави достатньою мірою гарантує виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без зміни, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Згідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

З апеляційної скарги вбачається, що прокурором не оскаржується вид застосованого запобіжного заходу, строк його застосування та встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Суть апеляційної скарги зводиться лише до вирішення питання в частині визначеного розміру застави, а тому апеляційний суд розглядає справу лише в цій частині.

Так, апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 год. 43 хв. 26 травня 2025 року із визначенням застави у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

З викладеної норми слідує, що метою застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави є те, що у разі невиконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, внесені грошові кошти будуть стягнені в дохід держави.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що принцип верховенства права є однією з основ демократичного суспільства, притаманною всім статтям Конвенції.

Невід`ємним елементом зазначеного принципу, який також є однією із загальних засад кримінального провадження, є пропорційність. Зокрема, це підтверджується абзацом 3 підпунктом 2.2. пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що така пропорційність обов`язково має застосовуватися судом при вирішенні питання щодо суми застави, яку у разі наявності відповідних підстав у порядку ч.8 ст. 182 КПК України слід звернути в дохід держави.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що в цілях ст.14 Конвенції різниця у поводженні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розсудливого виправдання, не переслідує законної мети і якщо запропоновані засоби не є пропорційними до переслідуваної мети (справа «Карлгайнц Шмідт проти Німеччини»).

У рішенні у справі «Істоміна проти України» від 13 січня 2022 року ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання, тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

У рішенні у справі «Гафа проти Мальти» від 22 травня 2018 року ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції, покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого.

Тому суд вважає, що у разі виникнення підстав для застосування судом ч.8 ст.182 КПК України має бути дотриманий принцип пропорційності, який є невід`ємною складовою верховенства права.

Як вбачається з наданих матеріалів, підозрювана ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, із вищою економічною освітою, заміжня, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання.

З огляду на те, що застосування до підозрюваної ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави мало стимулюючий характер дотримання покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що визначений розмір застави на цій стадії кримінального провадження відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), здатний забезпечити справедливий баланс інтересів особи та суспільства, а тому не суперечитиме статті 1 Першого Протоколу та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому апеляційним судом враховується, що сума у розмірі завданої потерпілому шкоди після завершення усіх банківських операцій була заблокована АТ КБ Приватбанк в порядку фінмоніторингу та за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2025 року на кошти було накладено арешт в порядку вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4