Справа № 510/2207/24

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
19 лютого 2025 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України, -
Встановив:
Обвинувачена ОСОБА_6 25.07.2024 р., приблизно о 14.50 год., керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ - 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у денний час доби та в умовах необмеженої видимості здійснювала рух по сухому асфальтованому дорожньому покриттю вулиці Бессарабська в межах с. Орлівка Ізмаїльського району Одеської області, з боку м. Рені у напрямку м. Ізмаїл, по прямій рівній ділянці горизонтального профілю, де організований двохсторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху у кожному напрямку, які розділені між собою горизонтальною дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено) і 1.5 (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), у смузі свого напрямку руху , зі швидкістю близько 50 км/год.
Наближаючись до перетину з проїзною частиною вул. Плавнівська, рухаючись в умовах необмеженої видимості, ОСОБА_6 завчасно побачила двох малолітніх пішоходів, які у темпі бігу рухались по вулиці Плавнівська в бік вул. Бессарабська, далі вибігли на тротуар вул. Бессарабська та побігли по тротуару, у попутньому із нею напрямку, по правому за ходом ії руху тротуару.
Отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у появі попереду, у безпосередній близькості від проїзної частини небезпеки для руху, в особі двох малолітніх пішоходів, які під час бігу один за другим були повернуті спинами до транспортного засобу, а отже, не бачили моменту наближення автомобіля, до того ж перебували без супроводу дорослих, що в свою чергу, свідчило про велику вірогідність виникнення дорожньо-транспортної пригоди, і вимагало від водія особливої уваги, контролю за їхнім переміщенням і діями біля проїзної частини, а також адекватного реагування на них, обвинувачена ОСОБА_6 , керуючи джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язана була вжити своєчасних заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації.
Проте, обвинувачена невірно оцінила дорожню обстановку, що склалась, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшила швидкість руху керованого транспортного засобу аж до його зупинки для безпечного проїзду повз цих пішоходів братів Карангєл, не привернула їх увагу іншим чином (подачею звукового сигналу, тощо), створила своїми необережними діями реальну загрозу життю і здоров`ю іншим учасникам руху, тобто передбачала настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховувала на їх відвернення.
В порушення вимог Правил, нехтуючи безпекою інших учасників руху, обвинувачена ОСОБА_6 , не маючи можливості достовірно спрогнозувати дії малолітніх пішоходів у безпосередній близькості від проїзної частини, оскільки останні в силу свого малолітства і незнання вимог Правил, під час руху, у бік автомобіля не дивились, відмовилась від застосування гальмування, як найбільш ефективного заходу для уникнення дорожньо-транспортної події і продовжила рух прямолінійно, без гальмування.
У свою чергу, малолітній пішоход ОСОБА_7 , під час наближення до нього позаду автомобіля, у безпосередній до нього близькості, вирішив перетнути проїзну частину у місці, де відсутній пішохідний перехід, тобто вибіг на проїзну частину вул. Бессарабська, перетинаючи ії справа наліво по ходу руху транспортного засобу.
Як наслідок, обвинувачена ОСОБА_6 , застосувавши невірні прийоми керування транспортним засобом, а саме, маючи змогу постійно спостерігати за місцем вірогідного виникнення небезпеки для руху та підготуватися до застосування гальмування, позбавила себе можливості уникнути дорожньо-транспортну подію, зманеврувала ліворуч, виїхала на зустрічну смугу, де передньою частиною керованого автомобіля «ВАЗ-2107» скоїла наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події малолітньому пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було завдано численних тілесних ушкоджень, від яких він у подальшому помер у лікувальному закладі 25.07.2024 р. Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою голови, шиї, тулуба та кінцівок, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди.
Таким, чином, обвинувачена ОСОБА_6 шляхом належного виконання вимог п.п. 1.5; 1.7; 2.3.б); 12.3. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., гарантовано мала технічну можливість запобігти ДТП і саме її фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті малолітнього потерпілого ОСОБА_7 .
Своїми вищевказаними діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала, не заперечував викладених у обвинувальному акті обставин, порушення нею правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого малолітній потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження за вищевикладених обставин, від яких помер. У скоєному розкаюється.
Оскільки обвинувачена по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала та не оспорювала фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність допиту потерпілої та дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченою вини, її винуватість підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що серед її дітей був син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув внаслідок аварії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона сама на той час знаходилась на роботі, та про те, що сталося дізналась від старшого сина, який їй зателефонував;
- рапортами про ДТП від 25.07.2024 р.;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2024 р. із схемою ДТП та фототаблицями;
- протоколом огляду трупа із фототаблицями від 25.07.2024 р.;
- висновком судово-медичної експертизи №353 від 26.09.2024 р., про те, що ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, шиї, тулубу, кінцівок:
- закритої внутрішньочерепної травми у формі травматичного набряку головного мозку, вогнищевих субаранхоїдальних крововиливів у м`яких мозкових оболонках великих півкуль, крововиливів в м`яких тканинах голови; саден в правій тім`яній ділянці голови, в лобних ділянках голови (зліва та справа);
- закритої травми шиї: перелом III шийного хребця з крововиливами в м`які тканини навколо;
- закритої травми тулубу: перелом III грудного та міжхребцевого диску, перелом лівих IV, VIII, IX, X ребер по лопатковій лінії, з крововиливами та розривами пристінкової плеври, розриви тканини лівої легені, вогнищеві інтраальвеолярні крововиливи в легневу паренхіму; вогнищевий крововилив у м`які тканини грудної клітки, набряк легень, крововилив у судинні ніжки селезінки, крововиливи в жирові капсули нирок, крововилив під капсулою підшлункової залози; садна у поперековій ділянці справа та зліва, на спині зліва (між лопатковою та середньопахвовою лініями) у верхній та середній третинах, на спині справа між лопатковою та середньопахвовою лініями) у верхній та в середній третинах, на спині справа в середній та в нижній третинах;
- саден кінцівок: на задній поверхні лівого плеча у середній третині, на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній та на верхній ділянці правого плечового суглобу, на зовнішній та на верхній ділянці лівого плечового суглобу з розповсюдженням на задню поверхню.
Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку із вищевказаними тілесними ушкодженнями, які були небезпечними для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, внаслідок чого, призвели до смерті потерпілого у лікувальному закладі 25.07.2024 р.;
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №24-4323 від 10.09.2024 р. про те, що на автомобілі «ВАЗ - 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 в передній фронтальній частині визначається наявність слідів і пошкоджень, які можливо віднести до утворення їх в результаті контактування із об`єктом, який не має рівноміцних металу кромок, із залишенням характерних для контактування з тілом людини пошкоджень. Розподіл зазначених пошкоджень і ступінь їх виваженості характерні для наступного механізму контактування з пішоходом первинне контактування з пішоходом мало місце з передньою фронтальною частиною на висоті 25-77 см. від опорної поверхні, на відстані до 30 см. від передньої частини та на відстані 40-109 см. від правої бічної частини направленістю спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля. Місце наїзду мало місце на проїзній частині дороги перед розташуванням осипу фрагментів пластику за напрямком руху автомобіля;
- висновком судової автотехнічної експертизи №24-4322 від 09.09.2024 р. про те, що рульове управління, ходова частина і гальмівна система автомобіля «ВАЗ - 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент виникнення події цієї пригоди знаходились у працездатному стані й могли виконувати задані функції при керуванні автомобілем, а отже були відсутні технічні несправності на досліджуваному автомобілі, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу;
- висновком судової автотехнічної експертизи №24-4982 від 20.09.2024 р. про те, що водію автомобіля «ВАЗ - 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно було з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходи до зниження швидкості руху, аж до зупинки, що передбачено вимогами п.12.3 ПДР. Водій автомобіля, виконуючи вимоги п.12.3 Правил, мав технічну можливість попередити настання даної події. В діях водія вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил, які створювали умови для настання події та перебували у причинному зв`язку;
- протоколами проведення слідчих експериментів від 26.07.2024 р. зі схемами та фототаблицями.
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінуємого їй злочину повністю доведена. Усі докази узгоджуються та не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченої кваліфіковані вірно. ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, та підлягає відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України.
Як особа обвинувачена ОСОБА_6 характеризуються позитивно, про що свідчать характеристики та данні довідок, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягнута вперше, має постійне місце проживання, є багатодітною матір`ю, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, та одну повнолітню доньку, яка продовжує навчання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, його наслідки, відсутність заявлених претензій до обвинуваченої на період досудового розслідування та судового розгляду. Судом також враховано визнання обвинуваченою вини, розкаяння у скоєному, її сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
На підставі відповідної ухвали суду, Ізмаїльським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було надано досудову доповідь відносно обвинуваченої, згідно із висновками якої, обвинувачена характеризується позитивно, має низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства та її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку, що виправлення у даному випадку можливе без відбування нею покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покладення обов`язків, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Хоча обвинувачена і вчинила правопорушення, що потягло за собою тяжкі наслідки (смерть потерплого), з урахуванням щирого каяття та ставлення до скоєного, сімейного стану обвинуваченої, наявності на її утриманні чотирьох неповнолітніх та однієї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що обвинувачена заробляє на життя та утримання дітей наданням транспортних, кур`єрських послуг, надає допомогу у перевезеннях батькам, які проживають у сільській місцевості та займаються вирощуванням, виробництвом та реалізацією сільськогосподарської продукції, частина коштів від чого також іде на утримання дітей та забезпечення їх потреб, суд вважає за можливе у даному випадку не застосовувати до обвинуваченої додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.
Застосувати до обвинуваченої ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком на 2 (два) роки, та поклавши на неї в силу п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертних досліджень у загальній сумі 9 087,36 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченій не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1