Справа № 296/2796/25
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна, погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням в обґрунтування якого зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 20.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Згідно наявних матеріалів провадження, в інформаційному просторі виявлено функціонування спільнот/каналів у месенджерах Telegram, Viber, тощо, де на постійній основі публікуються дані щодо місць проведення співробітниками ТЦК та СП, Національної поліції, мобілізаційних заходів у м. Житомирі та Житомирській області.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням власного облікового запису створив та адмініструє у месенджері «Viber» спільноту (чат) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якій на постійній основі публікується інформація стосовно місць видачі повісток співробітниками ТЦК та СП у реальному часі на території Коростенського району Житомирської області (м. Олевськ та прилеглі населені пункти).

Організувавши зазначений механізм повідомлення учасниками спільноти про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ТЦК та СП, ОСОБА_7 втрутився у законну діяльність зазначених організацій та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ, що призводить до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення у повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

До того ж, матеріалами досудового розслідування підтверджено, що співробітниками-військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проводилися мобілізаційні заходи та оповіщення населення за адресами, які відповідають поширеним учасниками спільноти повідомленням у обговоренні (чаті) спільноти «Де Менти».

Таким чином, ОСОБА_7 сприяє поширенню серед невизначеного кола осіб інформації стосовно місць проведення мобілізаційних заходів та оповіщення населення співробітниками ТЦК та СП у реальному часі, а отже у його зазначених діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

14.03.2025 проведено обшук житла ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .

Так, у ході обшуку на вказаному мобільному телефоні виявлено відомості щодо використання за його допомогою облікового запису в месенджері «Viber» під іменем « ОСОБА_8 », номер телефону НОМЕР_2 . Крім того, виявлено, що користувач облікового запису під іменем « ОСОБА_8 » на правах адміністратора є учасником спільноти «Де Менти» зазначеного месенджеру, де у чаті зафіксовано повідомлення інших користувачів стосовно місць видачі повісток співробітниками ТЦК та СП у реальному часі.

Таким чином, вилучений мобільний телефон використовувався ОСОБА_7 для підготовки та організації вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а тому він, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Без застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Також повідомив про необхідність проведення дослідження мобільного телефона, зняття інформації, проведення експертизи.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на мобільний телефон та вказав, що телефон було оглянуто під час обшуку.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що огляд мобільгого телефону під час обшуку було проведено на предмет наявності інформації, яка цікавить слідчого. Однак сама інформація не досліджувалася, що потребує значного часу.

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та збереження вище вказаних речей, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт мобільного телефону, оскільки слідчим доведено наявність умов для арешту згідно ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки iPhone, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 , вилучений 14.03.2025 у ході обшуку житла ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000079.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1