Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3467/24

Номер провадження: 1-кп/511/284/24

25 грудня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка Ананьївського району Одеської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 був неодноразово притягнутим Роздільнянським районним судом Одеської області, а саме: 04.04.2024 року, 19.04.2024 року, 07.05.2024 року до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 і на них відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» як на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою поширюється дія даного закону.

У зв`язку з тим, що будинок по АДРЕСА_2 та господарство належить ОСОБА_4 між ними, починаючи з квітня місяця 2024 року неодноразово почали виникати сварки щодо розподілу між собою побутових обов`язків та розподілу майна.

В ході цих сварок ОСОБА_4 виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 і таким чином принижував її честь та гідність, а також створював їй нестерпні умови проживання шляхом застосування до неї домашнього насильства.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_5 з квітня місяця 2024 року, з врахуванням його протиправної поведінки, було складено 3 (три) протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 173-2 КУпАІП (вчинення домашнього насильства) від 01.04.2024 року, 18.04.2024 року, 03.05.2024 року, по яким він постановами Роздільнянського районного суду Одеської області був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням відповідних стягнень.

Між тим після неодноразового скоєння домашнього насильства, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 29.06.2024 близько о 03.00 годин, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , у зв`язку з вимогою ОСОБА_6 , розділити між собою майно, знову став ініціатором сварки, в ході якої використовуючи свою перевагу у віці та фізичному розвитку, спричинив зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного страждання, а відтак вчинив відносно неї домашнє насильство, що проявилось у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах, приниженні її честі і гідності, в результаті чого своїми висловами та діями створив їй нездатність захистити себе, нестерпні умови проживання та побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну незахищеність і тому потерпіла була змушена звернутися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у родинних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Позиція обвинуваченого в суді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, однак від дачі показів у суді відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Докази винуватості.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його причетність до вищевказаного кримінального правопорушення по справі підтверджується показами потерпілої.

Так потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вони проживають разом з ОСОБА_4 з грудня 2023 року у його будинку. Того дня віна разом з ОСОБА_4 були в гостях у сестри і біля 23 години ОСОБА_4 пішов додому, а вона залишилася у сестри і прийшла додому о 3 годині ночі. ОСОБА_4 не пускав її додому, казав, що це його будинок і проганяв її. Вони почали сваритися через двері, а тому вона змушена була вночі викликати поліцію і ОСОБА_4 відкрив їй двері. Повідомила суду, що вони зараз примирилися, а тому вона просила не позбавляти обвинуваченого волі.

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: - витягом з Реєстру досудового розслідування про порушення кримінального провадження №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.07.2024 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 від 01.07.2024 року (а.с.32); - постановами Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.04.2024 року, 07.05.2024 року, 19.04.2024 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень. (а.с.33,34,35); - матеріалами Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області №943,944, 710 (а.с.36-88)

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні доведена, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у родинних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо призначення покарання.

Суд призначаючи, покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Так обставини, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання для обвинуваченого суд враховує, що останній задовільно характеризується по місцю проживання.(а.с.43)

Враховуючи вищевикладене, а також відомості про особу обвинуваченого, позицію потерпілої, яка просили призначити обвинуваченому мінімальне покарання за скоєний злочин та не позбавляти його волі, суд дійшов висновку, що необхідне й достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання у виді обмеження волі, яке передбачене санкцією ст.126-1 КК України та вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім цього, на підставі п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти додатково на обвинуваченого обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Також відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників, про що просить прокурор.

Тому суд вважає за необхідне на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 1 місяць.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1, ч.2 ст.76 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, направивши ОСОБА_4 строком на 1 (один) місяць для проходження програми для кривдників.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1