Справа № 206/1366/25
Провадження № 1-кс/206/326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ознайомившись із скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії та поновленні строку для подання вказаної скарги.

Ознайомившись із змістом даної скарги слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав. В обґрунтування скарги вказано, 20.11.2024 ОСОБА_3 надіслала на адресу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Філософська, 39 А, м. Дніпро, 49006) поштова відправлення з описом вкладення та повідомлення про вручення, яке містило заяву про вчинення кримінального правопорушення, пов?язаного з корупцією, в порядку ст.214 КПК України, а саме про грубе порушення вимог антикорупційного законодавства ОСОБА_4 , з проханням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві, за ч. 1 ст. 366-2 КК України та розпочати досудове розслідування, а також відповідно до ч. 9 ст.214 КПК України повідомити Національне агентство з питань запобігання та виявлення корупції про внесення таких відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування. Поштове відправлення (№990) отримане адресатом 25.11.2024 (вручено за довіреністю). Факт вручення підтверджується даними з офіційного сайту AT « Укрпошта» (доступ за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html). При розгляді заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України, працівниками Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області допущено грубі порушення вимоги кримінального процесуального законодавства України та відомчих нормативних актів МВС України. Разом з тим, у порушення строків встановлених статтею 214 КПК України та Законом України «Про звернення громадян», станом на 13.01.2025 на адресу ОСОБА_3 жодної відповіді не надходило. Адвокатський запит адвоката АО «Правнича Синергія» ОСОБА_5 №008вих-25 від 13.01.2025 про надання інформації щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024 та прийняте по ній рішення, працівниками СУ ГУНІ в Луганській області проігноровано. У відповідь на повторний адвокатський запит АО «Правнича Синергія» №042вих-25 від 14.02.2025 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, слідчим управлінням 21.02.2025 на електронну адресу АО «Правнича Синергія» було направлено дві відповіді аналогічного змісту: №2219/111/18-2025 від 15.01.2025 та №9081/111/18-2025 від 21.02.2025, у яких викладено наступну інформацію: «Під час розгляду адвокатського запиту встановлено, що заява ОСОБА_3 від 20.11.2024, зареєстрована в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ГУНП в Луганській області за № 6656 від 29.11.2024. В ході розгляду вказаної заяви встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження №0000369 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_6 з боку ОСОБА_4 . За результатом розгляду прийнято рішення щодо долучення заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024 до матеріалів кримінального провадження № 0000369 від 23.02.2024 з метою перевірки фактів, викладених у вказаній заяві, під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні. Таким чином, має місце неправомірна бездіяльність працівників поліції, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024. Враховуючи викладене, просить поновити строк для подання скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора та зобов?язати слідчого ГУНП в Луганській області невідкладно внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2024 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, главою 26КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, заявник оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому строк на її оскарження починається з моменту вчинення такої бездіяльності, а саме з 26.11.2024.

Як вбачається з матеріалів скарги 13.01.2025 на адресу СУ ГУНП в Луганській області було направлено адвокатський запит №008вих-25 від 13.01.2025 про надання інформації щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024, однак відповіді на вказаний запит від органу досудового розслідування отримано не було.

14.02.2025 до СУ ГУНП в Луганській області було направлено повторний адвокатський запит №042вих-25 від 14.02.2025 щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024.

21.02.2025 на електронну адресу АО «Правнича Синергія» від СУ ГУНП в Луганській області надійшло дві відповіді аналогічного змісту: №2219/111/18-2025 від 15.01.2025 та №9081/111/18-2025 від 21.02.2025, у яких зазначено, що під час розгляду адвокатського запиту встановлено, що заява ОСОБА_3 від 20.11.2024, зареєстрована в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ГУНП в Луганській області за № 6656 від 29.11.2024. За результатом розгляду прийнято рішення щодо долучення заяви ОСОБА_3 від 20.11.2024 до матеріалів кримінального провадження № 0000369 від 23.02.2024, яке перебуває у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області з метою перевірки фактів, викладених у вказаній заяві, під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Отже, слідчим суддею встановлено, що 21.02.2025 заступником начальника СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 надано відповіді №2219/111/18-2025 від 15.01.2025 та №9081/111/18-2025 від 21.02.2025, направлені на електронну адресу АО «Правнича Синергія» щодо прийняття рішення за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2024. Вказана обставина заявником не заперечується.

Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була подана до суду лише 17.03.2025, тобто вже з порушенням відповідного строку, оскільки останній день для подання скарги на бездіяльність слідчого сплив ще 26.12.2024.

Окрім того, перший адвокатський запит до СУ ГУНП в Луганській області було направлено ще 13.01.2025, проте скаржник або її представники в порядку ст. 303 КПК України з відповідними скаргами до слідчого судді у визначений законом строк не звертались.

Окрім того, як зазначає сам заявник відповідь на адвокатський запит було отримано 21.02.025. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази останній мав звернутися із скаргою на протязі 10 днів, після 21.02.2025, чого зроблено не було.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики. Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. ЄСПЛ прийшов до висновку, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року). Зі змісту пункту 52 рішення у справі «Пономарьов проти України» вбачається, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Слідчий суддя ставиться критично до зазначення в самій прохальній частині скарги клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки таке зазначення не відповідає вимогам чинного законодавства, яке чітко визначає порядок звернення із таким клопотанням/заявою.

При цьому сама скарга не містить жодного обґрунтування поважності причини пропуску такого строку.

Тому, в даному випадку, слідчий суддя не знайшов достатніх підстав для поновлення пропущеного строку для звернення із даною скаргою.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя приходить до висновку, що при зверненні до суду із даною скаргою, представником скаржника було пропущено передбачений ч. 1ст.304КПК України строк.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 113-117, 303-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії - повернути.

Копію ухвали про повернення скарги разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Роз`яснити скаржнику та її представнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1