Справа № 308/2709/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000079 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000079 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 20.02.2025 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 13.02.2025 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 12.02.2025 року, близько 04.00 години, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-09 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» між населеними пунктами смт. Буштино, Тячівського району та с. Стеблівка, Хустського району, у напрямку с. Стеблівка, Хустського району, на 85 кілометрі +200м вказаної автодороги, допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 . В результаті даної ДТП гр. ОСОБА_5 від отриманих травм померла на місці події.

12.02.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, а також кросівок, білого кольору, який упакований в експертний пакет серії WAR 1755790, з метою його зберігання в кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Прокурор вказує, що зважаючи на те, що транспортний засіб є тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Враховуючи вищенаведене та те, що підставою для вказаного арешту вважати вилучений в ході проведення огляду місця ДТП транспортний засіб та взуття загиблої ОСОБА_5 , які визнано речовими доказами та які є знаряддям кримінального правопорушення, на яких могли збереглися сліди злочину, які можуть бути пошкодженні або знищені, а тому з метою їх подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи та інших експертиз), що неможливо без вказаного транспортного засобу та вилучених речей, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вилучені речі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився. При цьому, разом з матеріалами клопотання про арешт майна подав заяву, згідно якої просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000079 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР за №0000079 досудове розслідування розпочато за фактом: 12.02.2025 року, близько 04.00 години, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-09 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» між населеними пунктами смт. Буштино, Тячівського району та с. Стеблівка, Хустського району, у напрямку с. Стеблівка, Хустського району, на 85 кілометрі +200м вказаної автодороги, допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 . В результаті даної ДТП гр. ОСОБА_5 від отриманих травм померла на місці події.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2025 року слідує, що такий був проведений в період часу з 05 год. 00 хв. 12.02.2025 року по 06 год. 45 хв. 12.02.2025 року старшим слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 між смт. Буштино, та с. Стеблівка. В ході огляду було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та кросівок, білого кольору, який упакований в експертний пакет серії WAR 1755790.

Постановою старшого слідчого в особливо важких справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_8 від 12.02.2025 року визнано речовими доказами в кримінальному проваджені №0000079 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та кросівок, білого кольору, який упакований в експертний пакет серії WAR 1755790 визнано речовими доказами.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , зареєстрованій в АДРЕСА_3 .

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000079 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, якою встановлено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та кросівок, білого кольору, який упакований в експертний пакет серії WAR 1755790, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Крім цього слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні залучення вказаного транспортного засобу необхідне для проведення судових експертиз, що виправдовує мету збереження речового доказу. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене за результатами проведеного 12.02.2025 року огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Н-09 сполучення «Мукачево-Рогатин-Львів» між населеними пунктами смт. Буштино, Тячівського району та с. Стеблівка, Хустського району, у напрямку с. Стеблівка, Хустського району, на 85 кілометрі +200 м вказаної автодороги, а саме:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

- кросівок, білого кольору, який упакований в експертний пакет серії WAR 1755790.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1