Справа № 206/286/25
Провадження № 1-в/206/35/25
УХВАЛА

29 січня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника заявника

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про продовження примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2025 року до суду надійшла вказана письмова заява про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_5 просив задовольнити заяву з наведених у ній підстав та пояснив, що за час проведення лікувальних та реабілітаційних заходів психічний стан ОСОБА_6 залишився без суттєвих змін, що, сумісно зі значним зниженням інтелектуальних здібностей, виявлялося у вигляді розладів емоцій та поведінки, таких як емоційна нестійкість, дратівливість, грубість, часто відсутність реакції на зауваження, порушення режиму відділення, надмірна подвижність, нав`язливість. До свого психічного стану критичне відношення було відсутнє. Контроль поведінки значно знижений. Потребував допомоги в самообслуговуванні. До скоєного ставився байдуже. Зосереджений на задоволенні базових потреб та курінні. У зв`язку з вищевикладеним та грубим порушенням критичного ставлення до власного сну, своїх дій та їх наслідків, комісія лікарів-психіатрів не виключає соціальну небезпеку з боку пацієнта на момент огляду. Вбачається за доцільне продовження проведення примусових заходів медичного характеру з метою стабілізації психічного стану, досягнення повного (в міру інтелектуальних здібностей) розуміння власного стану та необхідності лікування, продовження формування критичного відношення до скоєного правопорушення та продовження проведення соціально-реабілітаційних заходів.

ОСОБА_6 в судовому засіданні погодився із думкою лікаря, не заперечував проти задоволення заяви.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Прокурор просила задовольнити заяву.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року відносно ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом строком на 6 місяців.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів № 09 від 17 січня 2025 року відносно ОСОБА_6 вказано, що до мовного контакту долучається, але той носить вкрай формальний характер. На запитання відповідає однослівно, після неодноразових повторень. Емоційні реакції однотипні, стереотипні, важко диференційовані, переважно посміхається. Словниковий запас бідний. Увага не стійка. Швидко виснажується в бесіді, втрачає інтерес. Інтелект загалом знижений. Мислення наочно-дійове. Пам`ять знижена у зв`язку із загальним розумовим недорозвитком. Психотичної симптоматики поведінкою та в бесіді не виявляє. Не виявляє достатньої усвідомленості наявності у себе психічного захворювання , не має розуміння доцільності проведення лікувально-реабілітаційних заходів. Щодо скоєного відповідає формально, загалом виявляє легковажне ставлення з цього приводу. Навички самообслуговування знаходяться на низькому рівні. Вольові потяги до активної ціле направленої діяльності знижені та спотворені. Коло інтересів обмежено базовими потребами. Про наявність суіцидальних думок не сповіщає.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити письмову заяву представника КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 , та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Повний текст ухвали складено 29.01.2025 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1