Справа № 522/6881/25
УХВАЛА

09 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжних заходів у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України,

установив:

І. Суть питання, що вирішується.

На розгляді у Приморському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження за № 0000090 від 09.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2025 стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.04.2025 без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк дії покладених обов`язків до 14.04.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи те, що до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_8 продовження дії покладених обов`язків у підготовчому судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та продовження дії покладених обов`язків.

ІІ. Позиція і клопотання учасників судового провадження.

1. Клопотання прокурора.

До початку підготовчого судового засідання прокурор подав суду письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, а також продовження існуванням ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

До початку підготовчого судового засідання прокурор подав суду письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, а також продовження існуванням ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_10 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

До початку підготовчого судового засідання прокурор подав суду письмове клопотання про продовження дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 місяці.

2. Позиція сторін щодо заявленого клопотання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строків тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою та клопотання про продовження дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив суд їх задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_4 подав письмове заперечення на клопотання прокурора, у якому вказав, що ризики, які зазначені прокурором нічим не підтверджені, його підзахисний раніше несудимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на домашній арешт у певний період доби або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи свого захисника.

Захисники ОСОБА_10 - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали письмове заперечення на клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому вказали, що ризики, які зазначені прокурором нічим не підтверджені, їх підзахисний раніше несудимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується. Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на домашній арешт у певний період доби або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав доводи своїх захисників.

Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 не заперечувлив проти задоволення клопотання прокурора.

ІІІ. Положення закону, яким керувався суд

За змістом ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 315 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надане клопотання прокурора та заперечення захисника, суд доходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на таке.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченому кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

На думку суду, обставини цього кримінального провадження, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_9 , який між іншим, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків та поетріплого у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру пов`язану з допитом осіб, які є свідками на стадії судового розгляду.

Вказане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Тому, у випадку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній матиме можливість здійснювати вплив на свідків потерпілого, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні у кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та з погрозою його застосування, зокрема за ст. ст. 146, 189 КК України, а тому з урахуванням всіх встановлених ризиків, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та тяжкості можливого покарання, даних про особу обвинуваченого, суті обвинувачення, суд вважає, що наразі не існує необхідності визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Наразі на цьому етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігатиме існуючим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК.

Доводи захисника ОСОБА_4 , що обвинувачений ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, не дає достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Суд враховує те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, однак такі факти, з урахуванням суті обвинувачення, на переконання суду, не є беззаперечними стримуючими факторами порушення процесуальних обов`язків з боку обвинуваченого у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому дій, з метою нівелювання існуючих ризиків, зокрема переховування від суду та незаконного впливу на свідків, потерпілого суд вважає, що на цей час, існують достатні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та слугуватиме виконанню положень ст.2 КПК.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надане клопотання прокурора та заперечення захисника, суд доходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на таке.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченому кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

На думку суду, обставини цього кримінального провадження, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_10 , який між іншим, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків та поетріплого у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру пов`язану з допитом осіб, які є свідками на стадії судового розгляду.

Вказане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Тому, у випадку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній матиме можливість здійснювати вплив на свідків та потерпілого, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні у кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та з погрозою його застосування, зокрема за ст. ст. 146, 189 КК України, а тому з урахуванням всіх встановлених ризиків, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та тяжкості можливого покарання, даних про особу обвинуваченого, суті обвинувачення, суд вважає, що наразі не існує необхідності визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Наразі на цьому етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігатиме існуючим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК.

Доводи захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що обвинувачений ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, не дає достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Суд враховує те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, однак такі факти, з урахуванням суті обвинувачення, на переконання суду, не є беззаперечними стримуючими факторами порушення процесуальних обов`язків з боку обвинуваченого у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому дій, з метою нівелювання існуючих ризиків, зокрема переховування від суду та незаконного впливу на свідків, потерпілого суд вважає, що на цей час, існують достатні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та слугуватиме виконанню положень ст.2 КПК.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8

07.02.2025 року слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси було частково задоволено клопотання сторони захисту та змінено стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, строком до 16.02.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Після чого, обвинуваченим ОСОБА_8 було сплачено розмір застави, у зв`язку із чим його звільнено з-під варти та наразі згідно ухвали слідчого судді на нього покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких спливає 14.04.2025 року.

Згідно абзацу 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на цей час діє запобіжний захід у вигляді застави з відповідними покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд звертає увагу на таке.

Так, при вирішенні питання про продовження ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, суд враховує те, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суспільно-небезпечний характер інкримінованого обвинуваченому злочину, а також те, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховуванняобвинуваченого ОСОБА_8 від суду продовжує існувати.

Також, суд вважає, що продовжує існувати ризик впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підставив важати, що обвинувачений ОСОБА_8 може на них впливати з для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за імовірне вчинення особливо тяжкого злочину.

Отже, враховуючи обґрунтованість клопотання прокурора, беручи до уваги думку учасників судового засідання, наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, суд доходить до переконання про необхідність задоволення поданого прокурором клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 315, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кожного з них окремо, запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 червня 2025 року.

Строк дії ухвали суду в частині продовження щодо кожного з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 07 червня 2025 року, включно.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 07.06.2025.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 5, 7 ст. 194 КПК України, ст. 199 КПК України:

прибувати до прокура та суду за першою вимогою;

не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

повідомляти прокурора та суд про зміну у свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1