03.03.2025 Справа № 756/1830/25
Унікальний № 756/1830/25
Провадження № 1-кп/756/1083/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє включно по даний час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання доручення Київського міського голови ОСОБА_7 № 7838 від 15.03.2023, актом № 44 від 17.03.2023 Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передано 7 квартир під службове житло для вирішення житлових питань працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації, в тому числі квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 171 від 29.03.2023, затверджено рішення адміністрації комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та надано робітникові з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями обслуговуючої дільниці № 503 комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_8 на сім`ю з двох осіб службової окремої однокімнатної квартири АДРЕСА_3 . Крім того, 10.04.2023 головою Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 видано ордер № 015093 на право зайняття службового жилого приміщення ОСОБА_8 , а саме: квартири АДРЕСА_3 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 01.12.2023, у особи № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна, яке розташоване в Оболонському районі м. Києва, а саме: квартирою АДРЕСА_3 . При цьому, останній достеменно знав, що вказана квартира ні за ким на той час на праві приватної власності не була зареєстрована.

Для реалізації вказаного умислу та полегшення вчинення злочину, особа № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), вирішив залучити до вказаної діяльності невстановлену групу осіб, до складу якої також увійшли ОСОБА_6 та особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), які повинні були сприяти вчиненню злочину іншими співучасниками.

Розроблений особою № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) план злочинних дій полягав у використані завідомо підробленого офіційного документу, а саме: свідоцтва про право власності серії та номер: НОМЕР_1 , виданого 29.11.2012 Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я підставної особи, яку йому повинні були підшукати інші члени групи, з метою подальшого заволодіння, шляхом обману, квартирою АДРЕСА_3 . Таким чином, невстановлена група осіб, яку очолила особа № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), мала на меті заволодіти, зареєструвати право власності та в подальшому розпорядитися описаним вище нерухомим майном на власний розсуд, від чого отримати дохід.

Так, підшукуючи відповідну підставну особу, яка погодиться незаконно зареєструвати на себе право власності на квартиру та в подальшому перепродати її за визначену винагороду, особа № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, зустрівся з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який являється племінником особі № 1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), та запропонував останньому знайти відповідну підставну особу серед свої знайомих, яка за незначну грошову винагороду могла б виконати вищеописані дії. За це ОСОБА_6 , в свою чергу повинен був отримати частину грошових коштів у розмірі 500 доларів США від продажу квартири АДРЕСА_3 , тобто ОСОБА_6 таким чином повинен був сприяти у вчиненні злочину. Саме у той час, ОСОБА_6 надав згоду на допомогу в реалізації описаного особою № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) плану шахрайського заволодіння чужим майном, тим самим увійшов до складу невстановленої групи осіб, як пособник.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи за попередньою змовою із невстановленою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 на виконання попередньо наданої особою № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) вказівки, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, але не пізніше 01.12.2023, зустрівся із своїм знайомим особою № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, який являється хрещеним батьком дитини ОСОБА_6 ), який на той час перебував у скрутному матеріальному становищі, використовуючи родинні та дружні відносини між ними, запропонував останньому виконати дії, які полягали у незаконному, безпідставному оформлені на себе права власності на квартиру та подальше її відчуження за винагороду у розмірі 500 доларів США, на що особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) погодився, тим самим підтвердив намір сприяти невстановленій групі осіб у вчиненні злочину. Після цього, ОСОБА_6 познайомив особу № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) із особою № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), щоб той остаточно погодив участь особи № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) в реалізації цього плану.

Продовжуючи реалізовувати описаний вище злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , виконуючи вказівки особи № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), передав підставній особі № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) усю необхідну інформацію для його подальшої особистої участі у процедурі оформлення у приватного нотаріуса права власності на вищевказану квартиру. Далі, ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому роль пособника, 01.12.2023, у невстановлений досудовим розслідуванням час, сказав особі № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) прибути до офісу приватного нотаріуса, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , який попередньо був попереджений про те, що у цей день повинна прийти особа на ім`я ОСОБА_10 для реєстрації права власності на квартиру.

В свою чергу, приватним нотаріусом, 01.12.2023 об 11 год. 51 хв., було здійснено перевірку наданих документів, а саме: свідоцтва про право власності серії та номер: НОМЕР_1 , видане 29.11.2012 Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я особи № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), за результатами якої було прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за особою № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження).

Через деякий час, продовжуючи реалізовувати описаний злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванні дату, час та місці, ОСОБА_6 та особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), повторно отримали від особи № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) вказівку прибути до приміщення того ж самого приватного нотаріуса з метою продажу вищевказаної квартири. Виконуючи відведені їм ролі, ОСОБА_6 та особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), 15.12.2023, у невстановлений досудовим розслідуванням час, прибули до офісу приватного нотаріуса, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .

В той же день, особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), діючи на виконання попередньо наданої особою № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) вказівки, перебуваючи у вказаному приміщення, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що нерухоме майно, яке зареєстроване на його ім`я є незаконно набутим та йому не належить, підписав договір купівлі-продажу квартири від 15.12.2023, відповідно до якого особа № 3 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) передав у власність іншій особі квартиру АДРЕСА_3 , за що нібито отримав 927 000,00 гривень, проте описані грошові кошти особисто йому не передавалися, як і будь-які інші грошові кошти, а завчасно були отримані особою № 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження)

Після цього, вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом, зареєстровано у реєстрі за №1428, та у цей же день, о 13 год. 32 хв., було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Окремо, в ході досудового розслідування встановлено, що ринкова вартість об`єкта нерухомого майна: квартири загальною площею 35.3 кв.м. (житлова площа 16.3 кв.м.), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 15.12.2023, з урахуванням обмежень та припущень, складала - 1 814 500,00 (один мільйон вісімсот чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок без ПДВ, що являється особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повідомив про те, що 24 січня 2025 року між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, згоден і в змозі виконати визначене в угоді покарання, тому просив затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч.5 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеною між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, захисник ОСОБА_5 заявлено клопотання про повернення застави та скасування арешту у даному кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 24 січня 2025 року укладену між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, додаткове покарання у виді конфіскації майна, з урахуванням положень ст. 77 КК України, практики Верховного Суду України та Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 п.9 не застосовувати,

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді застави до набрання вироком законної сили, скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_12 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) суму застави в розмірі 608 404 (шістсот вісім тисяч чотириста чотири) гривні 99 копійок, яка була внесена нею за ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2024 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в м. Києві, отримувач -ТУ ДСА України в м. Києві; код ЄДРПОУ - 26268059.

Повернути заставодавцю ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму застави в розмірі 299 999 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 99 копійок, яка була внесена ним за ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2024 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в м. Києві, отримувач -ТУ ДСА України в м. Києві; код ЄДРПОУ - 26268059.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2024 на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 ; ключ для автомобіля «TESLA» модель «MODEL S»; автомобіль марки «TESLA» модель «MODEL S» державний номерний знак НОМЕР_5 , синього кольору, VIN: НОМЕР_6 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1