Справа № 203/1529/25
Провадження № 1-кс/0203/1141/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Санкт Петербург рф, раніше не судимої, розлученої, з вищою освітою, маючої на утриманні непрацездатного батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

заявленого у кримінальному провадженні № 0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року слідчий СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Кіровського районного суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 999 240,00 грн.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненою за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваної саме такого виду запобіжного заходу слідчий мотивував наявністю ризиків її переховування від органу досудового розслідування або суду; можливості знищення або спотворення будь-яких речей чи документів; впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 19.02.2025 відкрите кримінальне провадження № 0000014.

12.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи допиту свідка, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, обшуку, затримання особи, огляду речей та документів, огляду, скріншотів переписки з телефону в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та дають вагомі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення нею можливості засудження до позбавлення волі на тривалий термін, може бути мотивом та підставою для вчинення дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Вказана обставина, а також обізнаність підозрюваної про обставини вчинення кримінального правопорушення, особу свідка, дає достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, у тому числі шляхом незаконного впливу на свідка у цьому провадження з метою зміни ним обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваної під час досудового розслідування та в суді.

Існування ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, крім загального формулювання, жодним переконливим аргументом не обґрунтовано. Суд звертає увагу на те, що підозрювана раніше не судима, органом досудового розслідування зафіксовано лише один епізод її протиправної діяльності, інформації про її причетність до інших злочинів чи епізодів також не здобуто. Можливість продовження підозрюваною цього кримінального правопорушення є неможливим з огляду на його викриття правоохоронцями. Також, враховуючи, що під час затримання підозрюваної були вилучені мобільні телефони, слідчий суддя вважає не доведеним ризик знищення або спотворення будь-яких речей чи документів шляхом видалення фото, аудіо записів, номерів телефону осіб, які мають відношення до вчинення злочину. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність ризиків, передбачених п.п. 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням обставин і тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особи підозрюваної, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки (батька похилого віку, який потребує сторонньої допомоги, з яким вона проживає), постійне, зареєстроване місце проживання, слідчий суддя вважає невиправданим в даному випадку застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою; необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваної на даному етапі досудового розслідування, забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку останньої, є цілодобовий домашній арешт.

Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявленого у кримінальному провадженні № 0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваної у житлі) домашнього арешту за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.05.2025 включно.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком до 11 травня 2025 року включно;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваним у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставити її на облік та забезпечити цілодобовий контроль за виконанням нею ухвали суду.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали визначити до 11.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 17.03.2025 року о 17 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1