Справа № 346/176/25
Провадження № 1-кп/346/422/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої подано клопотання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, згідно зі ст. 89 КК України не судимого, в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.07.2024 року за № 0000524 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2024 року близько 04:30 год. ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, та продовженого з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-ІХ від 08.05.2024 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , через відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс останньому три удари кулаком в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та в ділянці спинки носа, а також крововиливів у кон`юктиву лівого ока, які відносяться до легких. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки відкритого викрадення грошових коштів в сумі 2 000 грн., які знаходились у гаманці на столі та належали ОСОБА_7 , та вибіг із квартири.

Після цього, ОСОБА_4 місце вчинення суспільно небезпечного діяння покинув, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Прокурор в судовому засіданні підтримав розглядуване клопотання, яке просить задовольнити, а також застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діє до 20.01.2025 року, залишити без змін до вступу в законну силу ухвали за результатами розгляду цього клопотання, що дасть можливість помістити останнього до лікувального закладу. Крім того, прокурор просить вирішити долю речових доказів, а саме грошові кошти в сумі 1 646 грн., які вилучені в ОСОБА_4 , повернути потерпілому; чек з магазину залишити при матеріалах кримінального провадження, а решту речових доказів ( банку пива, упаковки сигарет, горішків та шоколаду) знищити.

Захисник особи, відносно якої подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 в судовому засіданні просить клопотання прокурора задовольнити. Щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою категорично заперечив, оскільки ч.1 ст.508 КПК України передбачено виключний перелік запобіжних заходів, які можуть бути застосовані до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, тобто єдиним можливим запобіжним заходом в даному випадку є поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, зокрема, в с. Підмийлівці Івано-Франківської області, а звідти організація доставки в лікувальний заклад в Рівненській області.

Особа, відносно якої розглядається клопотання, ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності свого захисника та законного представника не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, а також зазначив, що грошові кошти в сумі 1 646 грн., які в нього були вилучені, належать потерпілому.

Законний представник в судовому засіданні, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта, не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, прокурором подано 15.01.2025 року до суду його письмову заяву від 14.01.2025 року, в якій він просить розгляд вказаного провадження проводити у його відсутності, клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підтримує в повному обсязі (а.п. 19).

Вчинення ОСОБА_4 вищевказаного суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджуються сукупністю таких доказів, досліджених у судовому засіданні:

- даними рапорту бази даних «Армор» від 20.07.2024 року, відповідно до якого 20.07.2024 року о 04:40 год. надійшло повідомлення зі служби «102» ОСОБА_7 про те, що 20.07.2024 року о 04:37 год. в АДРЕСА_4 , його сусід ОСОБА_4 шляхом проникнення через вікно наніс йому тілесні ушкодження та викрав грошові кошти (пенсію (а.п. 28));

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.07.2024 року потерпілого ОСОБА_7 , згідно з яким він зазначив, що 20.07.2024 року о 04:30 год. за адресою: АДРЕСА_4 , через вікно зайшов його сусід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наніс йому близько 2-3 ударів в голову, після чого забрав з гаманця близько 2 000 грн. та пішов (а.п. 29);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 20.07.2024 року, згідно з якою 20.07.2024 року в період з 06:02 год. по 06:49 год. під час огляду за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виявлено та вилучено грошові кошти сумі 1 646 грн. (дві купюри по 500 грн.; дві - по 200 грн.; дві - по 100 грн.; дві - по 20 грн.; одна - 2 грн.; чотири по 1 грн.); банку пива «Закарпатське»; упаковку сигарет « Sef Blue»; упаковку горішків «Moreso»; упаковку шоколаду «Kinder»; чек №000181019 з магазину «Stik» на суму 216,80 грн., які визнано речовими доказами (а.п. 35).

Згідно висновком судово-психіатричного експерта № 431/2024 від 19.11.2024 року ОСОБА_4 страждає та страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, хронічним психічним захворюванням - органічним маячним (шизофреноподібним) розладом, що згідно з МКХ-10 F06.02. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному відділенні з посиленим типом нагляду (а.п. 38-49).

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміноване суспільно небезпечне діяння, кваліфіковане за ч. 4 ст. 186 КК України, вчинене за наступних обставин.

20.07.2024 року близько 04:30 год. ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, та продовженого з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-ІХ від 08.05.2024 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , через відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс останньому три удари кулаком в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та в ділянці спинки носа, а також крововиливів у кон`юктиву лівого ока, які відносяться до легких. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_4 в цей час відкрито викрав грошові кошти в сумі 2 000 грн., які знаходились у гаманці на столі та належали ОСОБА_7 , та вибіг із квартири.

Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення суспільно небезпечного діяння покинув, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 2 000 грн.

Однак, згідно з вимогами ст. 18, ст. 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного (постанова Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 130/2612/17).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 431/2024 від 19.11.2024 року в ОСОБА_4 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання органічний маячний (шизофреноподібний) розлад), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність усвідомлювати свої дії та керувати ними).

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Отже, враховуючи зазначене, виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння у клопотанні прокурора, за умови перебування ОСОБА_4 у стані неосудності, суд вважає за необхідне виключити з фабули інкримінованої події посилання на те, що ОСОБА_4 «відкрито» викрав грошові кошти, які належали потерпілому ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно з ч.1, 2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 431/2024 від 19.11.2024 року ОСОБА_4 страждає та страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, хронічним психічним захворюванням - органічним маячним (шизофреноподібним) розладом, що згідно МКХ-10 F06.02. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному відділенні з посиленим типом нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно з ч. 4 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Таким чином, з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати запропоновані примусові заходи медичного характеру, з урахуванням правильної назви його виду відповідно до ст.94 КК України, а саме у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі № 761/37225/20 (провадження № 51-321 кмо 2) вказано, що визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Виходячи із роз`яснень п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру надсилаються судом на виконання у разі примусової госпіталізації неосудної особи до психіатричного закладу з посиленим чи суворим наглядом або тримання її під вартою - до органу внутрішніх справ, на який покладається виконання рішення суду про госпіталізацію, а також експертній установі, де особа перебувала на обстеженні.

Клопотань про зміну, скасування, обрання або продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не надходило.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.08.2024 року на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 92-94 КК України, керуючись ст. ст. 100, 174, 292, 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000524 щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№12)», застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу доставки (прийому) його до лікувального закладу, - скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти в загальній сумі 1 646 (одна тисяча шістсот сорок шість) гривень ( дві купюри по 500 грн.; дві - по 200 грн.; дві - по 100 грн.; дві - по 20 грн.; одна - 2 грн.; чотири по 1 грн.), - повернути ОСОБА_7 ;

- банку пива «Закарпатське», упаковку сигарет «Sef Blue», упаковку горішків «Moreso», упаковку шоколаду «Kinder», - знищити;

- чек №000181019 з магазину «Stik» на суму 216,80 грн. зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Коломийській окружній прокуратурі.

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайнного суду Івано-Франківської області від 08.08.2024 року на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1