Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3092/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002749, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002749, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 25.02.2025 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на холодильники для напоїв у кількості 7 штук наступних брендів: «Карпатська джерельна», «Моршинська», «Львівське» у кількості 2 штуки, «Non stop», подвійний «Zibert», «Перша приватна броварня».

Клопотання обґрунтоване тим, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані холодильники використовувалися для вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження вказаного майна, наявні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі.

Володілець майна, щодо якого подане клопотання, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, викликався до суду в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому, з урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без їх участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього документів, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002749, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2024 року ФОП ОСОБА_5 із невстановленою особою, під виглядом здійснення підприємницької діяльності здійснили замовлення товару у ТОВ «КФ АЛЬЯНС УКРАЇНА ЛТД» () у місця здійснення своєї діяльності, а саме до приміщення магазинів за адресами

АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , після чого до вказаних приміщень здійснено поставку товару, а саме алкогольної продукції. У подальшому, не маючи на меті здійснювати оплату за вказану продукцію, не оплативши за вказаний товар у період визначений договором поставки, шахрайським шляхом заволоділи чужим майном, чим спричинили майнову шкоду товариству.

Так, вказана інформація підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме допитом представника потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та рапортом співробітників о/у ВКП Подільського УП ГУНП у

м. Києві.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , може зберігати продукцію, якою заволодів разом із ФОП ОСОБА_5 у завчасно орендованому приміщенні, що за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчим слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва 25.02.2025 у період часу із 07:35 год. по 08:59 год. проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено холодильники для напоїв у кількості 7 штук, а саме холодильники брендів: «Карпатська джерельна», «Моршинська», «Львівське» та подвійний бренду «Львівське», «Non stop», подвійний «Zibert», «Перша приватна броварня».

На даний час, органом досудового розслідування не встановлено власників вилученого майна, проте є достатньо підстав вважати, що вилучені холодильними використовувались ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 26.02.2025 зазначені вище вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002749 від 20.12.2024.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що вилучені холодильники були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі його сліди.

Також є достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у p:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_760/ed_2017_07_13/pravo1/T124651.html?pravo=1#760" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, наведені у клопотанні холодильники відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, клопотання прокурора за змістом, формою, строком подання відповідає вимогам КПК України.

При цьому, на думку слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та фактичного володільця майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна.

З метою забезпечення можливості органу досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, оцінивши в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя визнає за можливе задовольнити подане прокурором клопотання про арешт майна в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України,

слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002749, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на холодильники для напоїв у кількості 7 штук наступних брендів: «Карпатська джерельна», «Моршинська», «Львівське» у кількості 2 штуки, «Non stop», подвійний «Zibert», «Перша приватна броварня», які були вилучені 25.02.2025 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1