Провадження №1-кп/337/332/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000173 від 20.02.2025, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2025 до суду надійшов вказаний обвинувальний акт та ухвалою від 14.04.2025 кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , а також обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Під час підготовчого судового засідання суд встановив, що вищевказане кримінальне провадження підсудне Хортицькому районному суду м.Запоріжжя. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні.

З урахуванням позиції учасників справи суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

При цьому, в підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання, в якому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, звільнився з місць позбавлення волі лише 19.09.2022, наразі обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який може бути засуджений до покарання виключно у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення кримінального правопорушення, може зникнути та почати переховуватись; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, до обрання запобіжного заходу працевлаштованим не був, не має офіційного законного джерела доходу, що свідчить про те, що вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом його прибутку.

При цьому, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, відбував покарання реально, офіційно не працює, не одружений, будь-яких джерел доходу та стійких соціальних зв`язків не має. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що дає підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить врахувати, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де він орендував житло разом з дівчиною у знайомої, яка наразі перебуває за кордоном. До затримання підробляв як різноробочий, мав певний дохід. Його мати померла, а батько перебуває на тимчасово окупованій території. Наміру переховуватися та не виконувати інші процесуальні обов`язки немає. Просиь змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим. Обвинувачений має постійне місце мешкання, зареєстрований як ВПО, має цивільну дружину, родичів, які можуть допомогти йому з житлом. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 при вирішення клопотання поклались на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2025 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, а саме до 22.04.2025 включно та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60560,00 грн.

Відповідно до ст.176, 177, 183, ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

За змістом ст.199 КПК України суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування відповідного запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що певні обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, наразі ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження, тому на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку, що причетність обвинуваченого до злочину, в якому він обвинувачується, є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Оцінивши доводи прокурора, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В даному випадку суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий, у т.ч. за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, відбував порання реально, звільнився у вересні 2022 року, але знову обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості та небажання стати на шлях виправлення. ОСОБА_7 неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, будь-яких джерел доходу не має. Він зареєстрований в Бердянському районі Запорізької області, який наразі є тимчасово окупованою територією, за місцем реєстрації як ВПО у м. Запоріжжі фактично не проживав. Інформація про усталеність соціальних зв`язків за постійним місцем проживання відсутня. Вік та стан здоров`я обвинуваченого не є перешкодою для його тримання під вартою.

Враховуючи вказані обставини в сукупності, суд вважає, що це свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення як ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що є підставою для подальшого його тримання під вартою.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і неможливість обрання йому інших запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, як на цьому наполягає сторона захисту.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки наявність цивільної дружини, яка фактично проживала з обвинуваченим за адресою: АДРЕСА_3 , на переконання суду, не є тими стримуючими чинниками, які могли б у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування тримання під вартою.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, в достатній мірі не забезпечать адекватне виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним продовжити відносного обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.177, 178, 183, 314-316 КПК України,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя на 23 квітня 2025 року 11.30 год. за участю усіх учасників справи: прокурора, представника потерпілого, захисників та обвинувачених.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою у Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 15 червня 2025 року включно, із заставою, як альтернативним запобіжним заходом у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисникам та надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошений 17 квітня 2025 о 14.55 год.

Суддя ОСОБА_1