УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про проведенняобшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000548 від 27.07.2023, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що керівництво районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), незважаючи на триваючу широкомасштабну збройну агресію російської федерації проти України, та користуючись нагодою проведення загальноукраїнською мобілізацією, яка введена відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 342/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2501-IX, та Указом від 7 листопада 2022 року № 758/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2739-ІХ), Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», а також діючи відповідно до норм чинного законодавства України, передбачених ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», організували протиправну схему уникнення від призову осіб, які підлягають мобілізації відповідно до раніше зазначених нормативно-правових актів, до лав Збройних Сил України за неправомірну винагороду.

Реалізація вищезазначеної протиправної схеми полягає у цілеспрямованому та вибірковому невиконанні керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 вимог норм Законів України та Указів Президента України, щодо необхідності проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації, за отримання неправомірної винагороди.

Таким чином, керівництво ІНФОРМАЦІЯ_3 , перевищуючи владу та службові повноваження, надавали незаконні вказівки підлеглим співробітникам щодо необхідності вирішення питання про уникнення призову до лав Збройних Сил України окремими особами з метою власного незаконного збагачення.

Вищезазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що в діях керівництва ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом направленого на встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину було встановлено, що до організацій протиправної схеми з незаконного збагачення за рахунок видачі завідомо підроблених документів, для виключення під час мобілізації з військового обліку чоловіків може бути причетний начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім, цього встановлено, що ОСОБА_5 з 1995 по 2004 рік проходив військову службу у збройних силах російської федерації, останнє місце служби у зс рф - командир взводу 39 радіотехнічного полку з м.д. на о.Сахалін та використовує діючий паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_1 виданий 28.02.2003 управлінням внутрішніх справ м. Южно-Сахалінськ.

Також даний факт проходження військової служби у збройних силах російської федерації підтверджується допитами свідків.

Ураховуючи вищевикладене, є підстави вважати, що за адресою місця проживання ОСОБА_5 може зберігатись паспорт громадянина рф та інші документи, які можуть містити інформацію, що вказує на зв`язок ОСОБА_5 з рф.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 401904981 від 01.11.2024 право спільної власності за об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 у частці 43/100 зареєстроване за ОСОБА_6 .

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого судового рішення, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, водночас враховую, що факти, які породжують таку підозру, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення та з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування; відшукувані речі і документи мають значення для проведення об`єктивного досудового розслідування, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даному провадженні та можуть знаходитись у наведеному слідчим володінні; відомості, які містяться у відшукуваних речах (предметах, документах), можуть мати доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду; речі (предмети, документи), щодо відшукання яких надійшло клопотання знаходяться у володінні особи, вказаної у клопотанні, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тому, враховуючи обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, тобто зважаючи на необхідність збереження доказів для досудового розслідування, забезпечення неможливості їх знищення чи приховування, вважаю найбільш доцільним та ефективним способом відшукання речей і документів за даних обставин є проведення обшуку, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення та слід надати згоду на проведення обшуку, з метою вилучення предметів (речей, документів), які стосуються кримінального провадження.

В той же час, у зв`язку із наданням дозволу на здійснення обшуку з метою відшукання та вилучення лише частини речей та майна, про які зазначалося у клопотанні сторони обвинувачення, перелік яких конкретизовано слідчим суддею згідно вимог КПК України, зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи питання доцільності визначенні виконавця ухвали слідчого судді, враховую правовий висновок Касаційного кримінального суду викладений у постанові від 17 лютого 2021 року (справа №263/10353/16-к, провадження № 51-4972км20) відповідно до якого, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя не визначає конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, оскільки вказане питання перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 222, 234, 235 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчим групи слідчих та прокурорам, які приймають участь в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000548 від 27.07.2023 року,

дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою відшукання та вилучення паспорта громадянина рф та інших документів, які можуть містити інформацію, що вказує на зв`язок ОСОБА_5 з рф, листування з вказаних питань, чорнові записи, засоби мобільного зв`язку, комп`ютерна техніка (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети) на яких міститься інформація, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Строк дії ухвали - до 15.12.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1