Справа №: 642/447/24
провадження №: 1-кп/398/212/25
УХВАЛА

Іменем України

"14" січня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників: адвоката ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 16.09.2022 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.1 ст.309, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001079 від 16.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.1 ст.309, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України.

07.01.2024 року прокурором у даному кримінальному провадженні подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строку дії покладених на них судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України. Клопотання обґрунтовані тим, що ризики, які були встановлені під час обрання їм запобіжного заходу наразі не відпали та продовжують існувати, а саме, можливість їх переховування від суду; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та їх захисники проти продовження встановлених обов`язків не заперечували, однак просили зняти заборону на спілкування між ними, оскільки у них, як матері з сином, є потреба у спілкуванні, окрім того у зв`язку з зникненням безвісті під час виконання бойових дій рідного брата ОСОБА_13 та відповідно дядька ОСОБА_6 є необхідність в координації і узгодження їх дій, щодо пошуку останнього.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 проти продовження встановлених обов`язків заперечували посилаючись на те, що будь-яких порушень щодо покладених обов`язків обвинувачений не допускає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покладених на них судом обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Порядок розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, передбачений ч. 7 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений заклопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків.

В поданих клопотаннях про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, прокурор зазначає на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 інкримінується вчинення ряду кримінальних правопорушень, серед яких вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, якій є особливо тяжким злочином, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, наприклад такого як особисте зобов`язання та особиста порука, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за їх поведінкою. Суд також вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, а обвинуваченні знають про місця проживання або перебування даних осіб та матимуть змогу здійснювати незаконний вплив на них з метою спонукання їх до зміни своїх показань. Протиправна діяльність обвинувачених була припинена працівниками правоохоронних органів, тому з метою отримання доходу злочинним шляхом вони можуть продовжити злочинну діяльність, адже жоден з них не працевлаштований, та законних джерел доходу не має.

Отже, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу, що при продовженні судом відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою суду від 03.05.2024 року прокурором не було підтверджено і доведено наявність ризиків, передбачених п.2, 4, ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим повторного обґрунтування судом відсутності цих ризиків не потребується.

Щодо клопотання ОСОБА_14 про повернення грошових коштів, внесених як застава, та клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 939 400 грн шляхом зменшення розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

07.01.2025 року ОСОБА_14 звернулась до суду з клопотанням про повернення грошових коштів, внесених як застава відповідно до якого просить суд зменшити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави та повернути їй внесену нею частку вказаної застави в сумі 497 000,00 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_4 , який є її сином, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави в сумі 805 200,00 грн. В подальшому ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року сума застави була збільшена до 939 400,00 грн. Частину вказаної застави було внесена нею, а саме в сумі 497 000,00 грн. Наразі, у неї різко погіршився стану здоров`я, вона потребує дороговартісного лікування. Крім того, на її утриманні та догляді перебуває матір похилого віку, ОСОБА_15 , 1930 року народження, яка тяжко хворіє і потребує лікування. Грошових коштів їм взяти ніде, вони постійно в боргах. Крім того, ОСОБА_4 належним чином виконував і продовжує виконувати покладені на нього судом обов`язки і дана застава не підлягає зверненню в дохід держави. Враховуючи викладене, просить її клопотання задовольнити, зменшити ОСОБА_4 визначений розмір застави та повернути внесену нею частку застави в сумі 497 000,00 грн.

14.01.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 також подав клопотання зміну раніше обраного йому запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення раніше визначеного її розміру до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання обґрунтоване тим, що з часу обрання йому запобіжного заходу та внесення ним застави не було виявлено жодного факту неналежної процесуальної поведінки з його боку. Навпаки, він виконував усі покладені на нього судом обов`язки. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради він перебуває на обліку як фізична особа, яка надає соціальну допомогу на непрофесійній основі, з огляду на що йому призначено допомогу у розмірі 1077,50 грн щомісячно, а саме, він здійснює догляд за своєю бабою, яка потребує постійного стороннього догляду. З метою організації її лікування він щоденно витрачає свої кошти, при цьому не маючи змоги повноцінно працювати у зв`язку зі здійсненням постійного догляду за нею. Крім того, наразі він є студентом Льотної академії Національного авіаційного університету, де навчається на платній основі. Крім того, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також разом з ним постійно проживають та перебувають на його утриманні неповнолітні діти його співмешканки (фактично цивільної дружини) ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Його співмешканка наразі вагітна його дитиною, термін вагітності приблизно 21 тиждень, тобто незабаром на його утриманні перебуватиме п`ятеро неповнолітніх дітей. Зменшення розміру застави йому необхідне для підготовки до родів, придбання усього необхідного для належного утримання, виховання та розвитку дітей, покращення житлово-побутових умов. Враховуючи викладене, вважає, що існують підстави для зменшення раніше визначеного йому судом розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи вказані клопотання судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 805 200,00 грн. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року суму застави було збільшено до 939 400,00грн.

Визначений ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року розмір застави за ОСОБА_4 було внесено заставодавцями, а відтак, згідно з положеннями ч.4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.

Частиною 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку порушення підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова та колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді застави не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він раніше неодноразово засуджувався до позбавлення волі за злочини проти життя та здоров`я, порушення у сфері обігу наркотичних засобів, проти власності, отже є особою схильною до вчинення злочинів. Проживання обвинуваченого за однією адресою з дітьми своєї співмешканки ОСОБА_18 не покладає на нього обов`язок щодо їх утримання. Вітчим має своїм обов`язком утримувати падчерку/пасинка, яка з ним проживає, якщо у неї немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу (ст. 268 СК України). Окрім того останнім не надано доказів, що внесення ним застави у раніше визначеному розмірі призвелодо втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування, суд вважає, що в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави слід відмовити. З огляду на викладене, також задоволенню не підлягає клопотання про повернення застави заставодавцю ОСОБА_14 .

Суд звертає увагу, що застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим не лише тих процесуальних обов`язків, покладених на них на певний строк відповідно до положень ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосування запобіжного заходу, але й тих, що визначені ст. 42 цього Кодексу та діють протягом всього кримінального провадження.

Суд наголошує, що у випадку застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до приписів ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Таким чином, внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за підозрюваного/обвинуваченого є актом добровільної волі такої особи (фізичною або юридичної). Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню.

При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується лише фактом внесення визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов`язки як заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу. Разом з цим, така особа несе і ризик втрати внесених нею коштів у випадку невиконання підозрюваним/обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на вищезазначене у заставодавця відсутні підстави очікувати, що грошові кошти, внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк за його бажанням до припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Законодавцем не зроблено винятків повернення заставодавцю застави, у випадку зміни відносин між заставодавцем та підозрюваним/обвинуваченим, виникненням між ними цивільно-правових відносин та неможливості їх виконати з будь-якої сторони, зміни матеріального становища заставодавця чи виникнення в сім`ї останнього будь-яких інших не передбачуваних випадків.

Зважаючи на вказане, на переконання суду, відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження не є беззаперечним твердженням відсутності ризиків, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу.

З приводу обтяжливості для заставодавця застосованого запобіжного заходу суд зауважує, що визначений розмір альтернативного запобіжного заходу слідчим суддею обраховувався з огляду на обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого в своїй сукупності. Разом з цим, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не був обов`язком будь-кого з фізичних чи юридичних осіб вносити визначену суму на депозитний рахунок суду у якості застави. Твердження стосовно надмірної обтяжливості застосованого альтернативного запобіжного заходу є лише позицією обвинуваченого/його захисника та заставодавця, направленою на скасування запобіжного заходу шляхом повернення суми застави.

Отже, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

На думку суду, саме такий розмір застави, здатен і надалі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_14 про повернення грошових коштів, внесених як застава, та клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 939 400 грн шляхом зменшення розміру застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,176,177,178,182,183,194,199,201,202, 291,314,315, 371-372,376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 14.03.2025 року строк дії наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

5) утриматись від спілкування зі свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, окрім спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо питань виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

У задоволені клопотання ОСОБА_14 про повернення грошових коштів, внесених як застава, відмовити.

У задоволені клопотання ОСОБА_4 про зменшення розміру застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відмовити.

Розгляд справи відкласти на 11 лютого 2025 року о 13 годину 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.01.2025 року о 12 год 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1