ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що з аналізу заяви та скарги ОСОБА_6 не встановлено відомостей, які би об`єктивно свідчили про ймовірність вчинення зазначених у заяві кримінальних правопорушень і заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу та зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, зареєстрованою за №Б-6114/п-24. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя дійшов передчасного й помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги, не врахувавши те, що: органом досудового розслідування безпідставно не було виконано вимоги ч.1 ст.214 КПК України та не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ним ( ОСОБА_6 ) заявою, яка містила об`єктивні дані, що підтверджують наявність ознак складів кримінальних правопорушень і реальність події; приписи КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а визначають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явились. Водночас прокурор заявив клопотання щодо здійснення розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).

На підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи із положень ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наявності небезпідставної скарги на жорстоке поводження з особою слід провести ефективне офіційне розслідування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР у м. Полтава заяву від 10 листопада 2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, у якій, серед іншого, зазначав про вчинення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тортур, здійснення їм погроз застосування насильства, утримання цих осіб у приміщенні поза їх волею з позбавленням свободи, що продовжувалося третю добу на момент складання заяви, із наведенням місця вчинення вказаних вище дій, осіб, які були на місці події, та ознак осіб, які, за змістом заяви апелянта, здійнювали описані в заяві дії (а.п.32-33).

Попри це ТУ ДБР у м. Полтава відповідні відомості за вказаною вище заявою про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, що підтверджується, зокрема, змістом повідомлення Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава від 26 листопада 2024 року, в якому вказано про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 (а.п.36).

Однак положеннями ч.1 ст.214 КПК України унормовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Ураховуючи те, що заява ОСОБА_6 від 10 листопада 2024 року містила наведення відомостей про вчинення кримінально-протиправних дій (кримінальних правопорушень) із наведенням їх конкретних обставин, уповноважена особа органу досудового розслідування зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування, що залишилось поза увагою слідчого судді.

І хоча колегія суддів погоджується з тим, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте в цьому конкретному випадку заява ОСОБА_6 відповідала названим вимогам, а слідчий суддя фактично вдався до вирішення питання про дійсність наведених у заяві фактичних обставин, які потребують перевірки засобами кримінального процесу в ході досудового розслідування.

Не вирішуючи наперед питання про те, чи мали місце констатовані заявником обставини, колегія суддів зауважує, що перевірка та встановлення наявності/відсутності стверджуваних апелянтом кримінально-протиправних дій, за вказаних вище обставин, має здійснюватись у рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів кримінально-протиправного діяння.

Посилання ж слідчого судді на ч.5 ст.214 КПК України є необгрунтованими, оскільки положеннями цієї норми процесуального закону визначається перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань реєстратором, а не обов`язкова інформація, яка має бути зазначена в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного вище, оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_6 від 10 листопада 2024 року, про що повідомити заявника у строки, передбачені ст.214 КПК України, з урахуванням положень ст.28 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4