Справа № 712/3418/25
Провадження № 1-кс/712/1404/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000297 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст .309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні,№ 0000297 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України вказуючи, що у провадженні сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Установлено, що 18.03.2025 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що 18.03.2025 за адресою Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Михайла Грушевського, поблизу будинку 221, зупинено неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що має при собі речовини схожі на наркотичні.

За вказаним фактом сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 18.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України.

Так, 18.03.2025, в ході проведення огляду місця події за адресою: Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Михайла Грушевського, поблизу будинку 221, в присутності двох понятих, законного представника та психолога, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно дістав та видав з лівої кишені кофти один згорток обмотаний ізолюючою стрічкою чорного кольору, при відкритті якого виявлено один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною зеленого кольору, яку вилучено та упаковано до сейф-пакету № ВУМ 2019867 та мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9S», імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , який упаковано до сейф-пакету № ВУМ 2019866.

Постановою дізнавача від 18.03.2025, вилучений під час огляду місця події мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9S», імеі: НОМЕР_3 ; імеі2: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в ньому може міститися інформація про осіб, які здійснюють збут наркотичних засобів серед жителів м. Черкаси, в тому числі і серед неповнолітніх.

За попередніми даними встановлено, що вилучені речі та документи мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, вилучені в ході обшуку речі постановою від 18.03.2025 визнані речовим доказом.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Особа в якої вилучено майно ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 направили до суду заяву в якій просили справу розглянути в їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

18.03.2025, в ході проведення огляду місця події за адресою: Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Михайла Грушевського, поблизу будинку 221, в присутності двох понятих, законного представника та психолога, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно дістав та видав з лівої кишені кофти один згорток обмотаний ізолюючою стрічкою чорного кольору, при відкритті якого виявлено один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною зеленого кольору, яку вилучено та упаковано до сейф-пакету № ВУМ 2019867 та мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9S», імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , який упаковано до сейф-пакету № ВУМ 2019866.

Постановою дізнавача від 18.03.2025 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У відповідності до ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно є знаряддям чи предметом кримінального правопорушення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на вилученне майно під час огляду, суддя вважає за необхідне в цій частині накласти арешт із забороною їх відчуження, розпорядження та користування ними, оскільки вони можуть бути предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому його власник або законний володілець в подальшому, в передбаченому КПК України випадках, має право звертатись із клопотанням про скасування даного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 100,131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.03.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9S», імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який упакований до сейф пакету № ВУМ 2019866.

Визначити місцем зберігання речових доказів -кімнату зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Виконання даної ухвали покласти на дізнавачів, що перебувають в складі слідчої групи з розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.03.2025

Слідчий суддя: ОСОБА_1