ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001411 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, не одруженого, не працюючого, у відповідності ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення

КП №11-кп/822/49/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 307 КК України Доповідач: ОСОБА_9

волі, з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна, окрім житла.

Строк покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з моменту його затримання, тобто з 01.04.2024 року, зарахувавши в строк призначеного судом покарання, відповідно до вимог ст. 72 КК України, період перебування ОСОБА_7 під вартою.

Обрану відносно ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів та процесуальні витрати.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 , незаконно, діючи умисно, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, а саме кросплатформеного месенджера «Telegram» через чат «Pac-man Administrator», діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування особою - оператором Інтернет-магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Pac-man Administrator», придбав з метою збуту 41 (сорок один) прозорий полімерний пакетик із застібкою «zip-lock» із кристалічною речовиною.

Після чого, співпрацюючи з невстановленим оператором зазначеного Інтернет - магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів та психотропних речовин, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, ОСОБА_7 , за вказівкою вказаного оператора, отриманою через чат «Pac-man Administrator», 01.04.2024 року, приблизно о 17.00 год., забрав «мастер клад», який знаходився біля стіни господарського приміщення, навпроти будинку №22, розташованого по вул. Бульвар Героїв Крут, в м. Чернівці, в кількості 41 (сорок одного) прозорого полімерного пакета із застібкою «zip-lock» із кристалічною речовиною з метою подальшого збуту, але був зупинений працівниками поліції відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

В подальшому, в період часу з 18 год. 25 хв до 18 год. 54 хв 01.04.2024. слідчо-оперативною групою Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, за участю понятих, за адресою Бульвар Героїв Крут, 22, у м. Чернівці, у встановленому законом порядку, під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, в його чорній наплічній сумці було виявлено та вилучено належні ОСОБА_7 41 (сорок один) прозорий полімерний пакетик із застібкою «zip-lock» із кристалічною речовиною, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/3894-НЗПРАП від 02.04.2024 року надана на дослідження речовина у двох пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,2848 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/4042-НЗПРАП від 16.04.2024 року надана на дослідження речовина в восьми пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,1224 г., 0,0601 г., 0,1734 г., 0,0940 г., 0,0931 г., 0,1690 г., 0,1408 г., 0,1338 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/4043-НЗПРАП від 12.04.2024 року надана на дослідження речовина в восьми пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,0852 г., 0,0714 г., 0,1323 г., 0,1106 г., 0,1303 г., 0,0978 г., 0,1513 г., 0,1079 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/4044-НЗПРАП від 12.04.2024 року надана на дослідження речовина в восьми пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,1209 г., 0,1061 г., 0,0923 г., 0,0915 г., 0,1121 г., 0,0814 г., 0,0792 г., 0,1044 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/4045-НЗПРАП від 17.04.2024 року надана на дослідження речовина в восьми пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,1199 г., 0,0915 г., 0,0596 г., 0,0779 г., 0,1288 г., 0,0678 г., 0,0567 г., 0,1649 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/4046-НЗПРАП від 16.04.2024 року надана на дослідження речовина в дев`яти пакетиках із застібкою «zip-lock», містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,0858 г., 0,1118 г., 0,0645 г., 0,1188 г., 0,1407 г., 0,1942 г., 0,1109 г., 0,0948 г., 0,0752 г.

Всього виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої за-боронено PVP загальною вагою 4,7099 г.

Судом кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання, з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На вказаний вирок суду першої обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути оскаржуваний вирок, у зв`язку з призначенням судом першої інстанції занадто суворого покарання та не врахування пом`якшуючої обставини.

Крім того, вказує, що він є батьком двох неповнолітніх дітей, доглядає за дідусем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є волонтером БО «Волонтерської ініціативи України» та військовослужбовцем Добровільного Українського корпусу Третьої окремої штурмової бригади.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 не порушує питання про розгляд справи за його участю, у зв`язку з чим апеляційний розгляд здійснено за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу та пом`якшити покарання ОСОБА_7 , доводи прокурора, який просив відмовити в задоволенні поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляції, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в оскаржуваному вироку та правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а отже апеляційним судом, не переглядається, відповідно до положень ст. 404 КПК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Санкція кримінального правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнавав та наголошував, що він не мав наміру вчиняти злочин, а хотів саме виявити злочинців, які вчиняють збут наркотичних та психотропних речовин, щоб передати їх працівникам поліції. Просив виправдати його і закрити провадження у справі.

У зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про відсутність розкаяння ОСОБА_7 у вчиненому ним злочинному діянні є обґрунтованими та такими, які знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду.

В якості підстав для пом`якшення призначеного судом покарання в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що він є волонтером БО «Волонтерська ініціатива України».

Наведені обставини підтверджуються наявною в матеріалах кримінального провадження копією посвідчення (т. 2 а.с. 16).

Разом з цим, стороною захисту не було долучено будь-яких документів, які б вказували на здійснення ОСОБА_7 конкретної волонтерської діяльності, її систематичності чи інших обставин надання такої допомоги.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає не доведеним, що ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем Добровільного Українського корпусу Третьої окремої штурмової бригади, оскільки в матеріалах справи наявна копія військового квитка ОСОБА_7 (т. 2 а.с 132-133), з якої вбачається, що останній виключений з військового обліку 04 травня 2022 року, на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Наявність в ОСОБА_7 двох неповнолітніх дітей та здійснення ним догляду за дідусем не є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання повною мірою відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_7 не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст. 89 КК України є несудимим та, не зважаючи на обізнаність щодо правових наслідків вчинення злочину, належних висновків для себе не зробив, що на переконання колегії суду свідчить про стійку тенденцію обвинуваченого в скоєнні протиправних діянь та не бажання ставати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17 09 2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16 10 2008 року).

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому є пропорційним, відповідає тяжкості правопорушення і не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Отже, подана ОСОБА_7 апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку у частині призначеного обвинуваченому покарання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0001411, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_9

Судді: [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3