Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/49/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 подала скаргу до Ленінського районного суду міста Кіровограда на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказує, що 25.11.2024 року вона звернулася з письмовою заявою до прокуратури Кіровоградської області про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, про що свідчить копія її заяви від 25.11.2024 року, додана заявницею до скарги.

Як вбачається з копії заяви, яку ОСОБА_6 вважає, що під час досудового розслідування кримінального№0001323 від 05.08.2021 року де вона виступала заявником та є потерпілою ,прокурором та дізнавачем ході проведення слідчих дій, вчинені злочинні дії. Також, вчинені злочинні при винесенні постанови про закриття кримінального провадження прийнятим, оскільки не враховані докази на які вона посилалася.

Крім того, заявниця вказала про безпідставне закриття органом дізнання кримінального провадження №0001323 від 05.08.2021 року, та злочинні дії прокурора ОСОБА_7 під час судового засідання у Кіровському районному суді м. Кіровограда, які регламентовані нормами КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що будь - яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому, суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, а саме ч. 1 ст. 214 КПК України.

Зазначено, що заява заявниці, з якою вона звернулася до прокурора повинна була містити у собі хоча б мінімум допустимих ознак, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення. Дана ж заява, яку заявниця додала до скарги на підтвердження факту її звернення до прокурора за своїм змістом таких відомостей не містить, а тому не є заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та поновити нову , якою внести відомості до ЄРДР за її заявою про злочин від 25.11.2024.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя суду першої інстанції не вистрибував матеріали заяви, не дослідив її заяву, до не допитав її в якості потерпілої.

Вислухавши доповідача, прокурора який просив апеляцію залишити без задоволення, перевіривши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України N 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Слідчий суддя такими повноваженнями не наділений.

Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Із змісту скарги та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до прокуратури Кіровоградської області з заявою в якій висловила фактично незгоду з рішенням про закриття кримінального провадження, прийнятим за наслідками розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення та щодо слідчих дій прийнятих на стадії досудового слідства. Крім того, заявниця вказала про безпідставне закриття органом дізнання кримінального провадження №0001323 від 05.08.2021 року, а також на незаконні дії прокурора ОСОБА_7 під час судового засідання у Кіровському районному суді м. Кіровограда, які регламентовані нормами КПК України.

Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за будь-якою зі статей Кримінального кодексу України.

Адже, зі змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться фактично до незгоди ОСОБА_6 із рішенням дізнавача про закриття кримінального провадження та та процесуального прокурора у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Незаконне втручання в діяльність слідчого як з боку керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, інших учасників кримінального провадження, так і з боку органів та осіб, які не є учасниками кримінального провадження, є неприпустимим.

Інші учасники кримінального провадження - це підозрюваний, його захисник і законний представник, потерпілий, його представник, цивільний позивач і цивільний відповідач та їх представники, використовуючи свої процесуальні права, можуть здійснювати в своїх законних інтересах чи в інтересах осіб, яких вони захищають чи представляють та реалізовувати свої права під час досудового розслідування, шляхом заяви відводів слідчому, клопотань про проведення додаткових слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, про зупинення, відновлення або закриття досудового розслідування, про обрання, зміну чи скасування заходу забезпечення кримінального провадження чи заходу забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, скарги до керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

Тобто, такі учасники кримінального провадження можуть лише заявити клопотання про виконання певних дій і прийняття певних рішень. І якщо вони відповідають інтересам ефективного проведення досудового розслідування, виконання завдань досудового розслідування і всього кримінального провадження, то мають бути задоволені самим слідчим чи керівником органу досудового розслідування, чи прокурором або слідчим суддею.

В той же час, відповідно до положень ст.ст. 303-307 КПК України, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у тому числі і щодо закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені слідчому судді місцевого суду згідно з положеннями судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 звернулась із заявою про злочин, у якій зазначає про незгоду неправомірність дій слідчих, дізнавачів, а також про незгоду з процесуальними рішеннями, прийнятим за наслідками розгляду кримінальних проваджень зазначених в заяві про вчинення кримінального правопорушення та щодо слідчих дій прийнятих на стадії досудового слідства, у вказаному вище кримінальному провадженні, однак у відповідності до вимог КПК України втручання у діяльність слідчих, дізнавачів, прокурорів забороняється та процесуальним закон передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльності, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи ОСОБА_6 , викладених у заяві про злочин, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 КПК України.

В той же час у протилежному випадку у разі внесення відомостей до ЄРДР за вказаних обставин, це може призвести до порушення прав органу досудового розслідування, які уповноважені приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження.

При цьому, доводи ОСОБА_6 будуються на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими доказами, а суть зазначених заявником обставин ґрунтується на суб`єктивній оцінці.

Проте, ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 303 КПК України вправі оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора до слідчого судді в порядку та спосіб встановлений процесуальним Законом.

Зокрема, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що остання просить внести відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно не конкретизованих осіб та за своєю суттю не містить будь-якої конкретики щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме із змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення не можливо встановити будь-які конкретні дії ні з боку не персоналізованих осіб, а фактично зводиться до незадоволення заявника з прийнятими процесуальними та судовим рішеннями.

В той же час ОСОБА_6 не позбавлена права оскаржити будь-які дії в порядку та у спосіб встановлений процесуальним законом.

Таким чином, для внесення відомостей до ЄРДР, заява про вчинення кримінального правопорушення повинна містити конкретні відомості, які в ході досудового розслідування орган досудового розслідування зобов`язаний їх перевірити.

Натомість ОСОБА_6 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не за зазначає будь-які конкретні дії з боку будь-яких службових осіб, які б могли об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що у свою чергу виключає можливість внесення відомостей до ЄРДР за будь-якою статтею КК України.

Отже, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді про те, що викладені ОСОБА_6 у заяві обставини не містять підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і вважає, що такий висновок слідчого судді є обґрунтований та відповідає положенням кримінального процесуального закону, оскільки прийняття і реєстрація відповідних заяв, передбачена ч. 4 ст. 214 КПК України, і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачена ч. 1 ст. 214 КПК України, є розмежованими поняттями і передбачає, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Разом з тим, у заяві ОСОБА_6 таких відомостей не міститься.

Отже, слідчий суддя повно, всебічно й об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з чим погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 404, 406, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4