Провадження №: 1-кп/752/985/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 06 червня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, котра народилася у м. Лубни Полтавської області, має середню освіту, незаміжньої, без офіційного місця роботи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 02 червня 2023 року близько 21:00, працюючи адміністратором в салоні «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, перебуваючи на своєму робочому місці, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, взяла з касового апарату грошові кошти у сумі 10 000 грн, сховала їх до своєї сумки та разом з грошовими коштами покинула поміщення салону, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який вподальшому продовжено.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Просив призначити обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого їх кримінального правопорушення не визнала. Просила ухвалити виправдувальний вирок.

Захисник вважав недоведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Вказав на недостовірність показань потерпілої ОСОБА_6 , а також наданого потерпілою звіту щодо суми надходжень грошових коштів за день роботи салону 02 червня 2023 року. Повідомив, що обвинувачена працювала у потерпілої не менше двох місяців. Потерпіла не заплатила обвинуваченій за роботу. Обвинувачена взяла з каси суму своєї зарплати, вважала, що має на це повне право, умислу вчиняти крадіжку у неї не було. Обвинувачена не переслідувала корисливого мотиву та не мала наміру збагатитися незаконним шляхом, а тому в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Просив виправдати ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що прийняла обвинувачену на роботу до свого салону краси за адресою: АДРЕСА_3 на посаду адміністратора. Протягом травня 2023 року обвинувачена проходила стажування, а з червня 2023 року її було оформлено офіційно. Пропрацювавши декілька днів офіційно, обвинувачена повідомила що не буде далі працювати. Це обурило потерпілу, у результаті чого у неї з обвинуваченою виник конфлікт. 02 червня 2023 року обвинувачена ще працювала в салоні, виконувала обов`язки адміністратора, в кінці дня здала звіт та пішла, забравши з собою 10 000 грн виручки і ключі від салону. Наступного дня потерпіла виявила факт зникнення грошових коштів з каси. Обвинувачена на телефонні дзвінки не відповідала, тому вона звернулася в поліцію. Повідомила, що мала перед обвинуваченою заборгованість за декілька днів роботи, однак дозволу брати кошти з каси їй не надавала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що є донькою потерпілої та одним із адміністраторів належного потерпілій салону краси. Обвинувачена влаштувалась до їх салону на посаду другого адміністратора. В її обов`язки входило відповідати за касу, розраховувати клієнтів, відчиняти і зачиняти салон. Графік роботи обвинуваченої був два дні робочих, два дні вихідних. Одного дня обвинувачена не вийшла на роботу, на телефонні дзвінки не відповідала. Вони виявили нестачу грошових коштів у касі в сумі 10 000 грн, по камерах відеоспостереження виявили, що їх взяла обвинувачена. Також, окрім коштів, в останній день роботи обвинувачена забрала з собою ключі від салону.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що працювала в салоні краси потерпілої майстром манікюру. Обвинувачена також близько двох місяців працювала в салоні одним з адміністраторів. Іншим адміністратором була донька потерпілої ОСОБА_7 . Очевидцем події кримінального правопорушення не була. Про обставини події дізналась від слідчого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що працює перукарем в салоні краси потерпілої. У день події обвинувачена працювала в салоні, виконувала обов`язки адміністратора. Очевидцем крадіжки грошових коштів вона не була, про обставини події дізналась від слідчого. Також чула від колег, що між обвинуваченою та потерпілою був конфлікт, подробиць якого вона не знає.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена повідомила, що влаштувалась на роботу до салону краси потерпілої на посаду адміністратора. Домовились з потерпілою, що оплата становитиме 500 грн за день роботи плюс один відсоток від виручки. Пропрацювавши один місяць неофіційно, їй не сподобались умови роботи, тому вона повідомила потерпілій, що більше не буде працювати. Такі слова обурили потерпілу, остання почала вимагати відпрацювати два тижні безкоштовно. 02 червня 2023 року була її зміна. Ввечері після роботи вона склала звіт про виручку за день, взяла з каси 4600 грн в рахунок оплати за дні роботи, решту коштів залишила в касі, після чого вийшла з салону і більше туди не поверталась. Вказала, що 10 000 не брала, потерпіла її обмовляє, оскільки у них склалися неприязні стосунки.

Відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05 червня 2023 року потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що 02 червня 2023 року приблизно о 19:00 за адресою: АДРЕСА_3 з приміщення салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 10 000 грн.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2023 року потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 02 червня 2023 року приблизно о 20:30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 10000 грн.

Відповідно до заяви від 01 червня 2023 року ОСОБА_3 зверталась до ФОП ОСОБА_6 з проханням прийняти її на посаду адміністратора з 1 червня 2023 року з іспитовим строком на два тижні.

Відповідно складеного ОСОБА_6 звіту загальна сума надходжень до каси салону за 02 червня 2023 року склала 11300 грн, з них 10100 грн - оплата готівкою та 1200 грн - оплата картками.

Відповідно до відеозапису з камер відеоспостереження салону та протоколу огляду вказаного відеозапису від 15 червня 2023 року обвинувачена 02 червня 2023 року близько 21 години, перебуваючи за стійкою адміністратора, взяла з каси грошові кошти, поклала їх собі в сумку та вийшла з приміщення салону.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 серпня 2023 року свідок ОСОБА_7 впізнала обвинувачену, як особу, яка 02 червня 2023 року приблизно о 20:30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 10 000 грн.

Відповідно до наданих обвинуваченою скріншотів графіку роботи вона працювала у салоні з 02 травня по 02 червня 2023 року.

На наданих обвинуваченою звукозаписах зафіксовано обставини її конфлікту з потерпілою після повідомлення обвинуваченої про те, що вона хоче звільнитися.

Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.

Так, сам факт таємного вилучення грошових коштів 02 червня 2023 року з каси салону обвинувачена не заперечує. При цьому доводи про те, що вона взяла лише 4 600 грн, спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , підстав недовіряти яким у суду немає.

Незважаючи на наявність конфлікту між потерпілою та обвинуваченою, розумні сумніви у тому, що даючи показання під присягою, потерпіла та свідок повідомили правду про розмір викрадених коштів, у суду не виникло.

Крім того, сума 4 600 грн також є достатньою для кваліфікації крадіжки як кримінально караного діяння.

Доводи захисника, що обвинувачена взяла з каси свою зарплату, не виключають наявності у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Стаття 185 КК України визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Викрадення виражається в актиній дії і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника.

Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом, особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно без згоди власника з корисливих мотивів вилучає чуже майно, передбачає спричинення своїми діями матеріальної шкоди власнику і бажає спричинити таку шкоду.

Під час судового розгляду судом встановлено, що дозволу брати заробітну плату з каси салону чи іншим чином володіти, користуватися або розпоряджатися грошовими коштами, що знаходились у касі, потерпіла обвинуваченій не надавала.

Беручи кошти з каси, обвинувачена діяла умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що робить це поза волею власника.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачена взяла з каси виключно розмір своєї зарплати, не спростовує незаконності її дій та не є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, вартість викраденого, дані про особу обвинуваченої, котра до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, при цьому вину не визнала, шкоду потерпілій не відшкодувала.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом із цим, з огляду на молодий вік обвинуваченої та другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винна в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

До набрання вироком законної сили підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 2 роки, та покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оптичні диски з відеозаписами обставин події та звукозаписами розмов обвинуваченої з потерпілою залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження, присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1