Справа № 287/572/23
провадження 1-кп/287/97/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевськ кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за

№ 0000001 від 04.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не інваліда, не працюючого, не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період дії воєнного стану, який був введений відповідно до Указу Президента України № 64/2020 від 24.02.2022 року та прийнятий Законом України «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Верховною Радою України, строк дії якого продовжений відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року, 03.01.2023 ОСОБА_4 , близько 15.00 години, прийшов до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 .

В подальшому, зайшовши в приміщення веранди вказаного будинку, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме газового балону, який знаходився поруч з дерев`яною тумбою у приміщенні веранди.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись, за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, без розриву в часі, ОСОБА_4 , таємно викрав газовий балон, об`ємом 50,4 літри, вартістю 1516 гривень 66 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 , після вчинення крадіжки вийшов з будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 1516 гривень 66 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Після роз`яснення судом наслідків закриття кримінального провадження обвинувачений підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і що його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст. 51 КУпАП.

Потерпіла у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечила, претензій до нього не має.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечила, вбачає законним закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Також прокурор надала для долучення до матеріалів справи постанову про визнання речовими доказами, висновкок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 24.01.2023 № 56/23-25, розписку про отримання речових доказів на відповідальне зберігання. Клопотала про повернення речового доказу у справі потерпілій та стягнення судових витрат з обвинуваченого під час ухвалення рішення по суті заявленого клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченого, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

У кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 04.01.2023 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке полягало у скоєнні ним умисних дій, що виразилися в таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, якими заподіяно потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1516,66 грн.

На момент судового розгляду цього кримінального провадження набрали чинності зміни до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що вплинуло на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а частиною 2 цієї статті - якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає за крадіжку майна, вартість якого перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 03.01.2023 року на суму 1516,66 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн (50% - 1342 грн), а станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн (50% - 1514 грн.).

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення обвинуваченим діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342 грн * 2 н/м = 2684 грн).

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, за епізодом крадіжки 03.01.2023 року діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 в розмірі 1516,66 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Кримінального кодексу України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить цей кодекс, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Конституції України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 1516,66 грн, тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, то суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_4 03.01.2023 року діяння не є кримінально караним діянням, передбаченим особливою частиною Кримінального кодексу України.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст. 284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч. 1, 3 КПК України визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи, що ОСОБА_4 клопотав про закриття провадження, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню і кримінальне провадженнях щодо нього необхідно закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо витрат, понесених при проведенні по даному кримінальному провадженню судової експертизи, суд приходить до висновку, що вони не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати покладаються на особу у разі, коли відносно неї ухвалено обвинувальний вирок. Таким чином, витрати на проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні у сумі 1887,70 грн відносяться на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

При цьому, враховуючи, що на даний час діяння, яке перестало бути кримінально караним, є адміністративним правопорушенням, копія прийнятого судом рішення направляється до територіального підрозділу поліції для вирішення питання про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП в редакції закону, який діяв на час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 283-288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 04.01.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Витрати, понесені при проведенні по даному кримінальному провадженню судової експертизи у сумі 1887 грн 70 коп., віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: газовий балон, червоного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП направити копію ухвали до відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо ухвалу не скасовано.

Копії ухвали вручаються сторонам кримінального провадження негайно після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1