ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2025 р. Справа № 596/129/25

Провадження № 1-кп/596/110/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000003, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківці, Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія навантажувача ФГ «Ковалівське нове», на утриманні троє неповнолітніх дітей, не судимого в силу ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них обшуку чи огляду не інакше як за вмотивованим рішення суду. В порушення вказаних вимог закону, ОСОБА_3 01.01.2025 року близько 18 години 11 хвилин, маючи умисел на незаконне проникнення до приватного володіння особи, таємно, умисно, непомітно для господаря приватного господарства та сторонніх осіб, шляхом подолання перешкоди (металевої огорожі), незаконно без дозволу особи, яка в ньому проживає, за відсутності передбачених законом на те підстав, розуміючи протиправність своїй дій та недопустимість проникнення до приватного володіння особи, проник на територію подвір`я, що за адресою АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де знаходився декілька хвилин, після чого шляхом подолання перешкоди покинув територію господарства, чим порушив положення статті 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до вимог статей 291, 302 КПК України, обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява потерпілої ОСОБА_4 про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

В письмовій заяві ОСОБА_3 від 29.01.2025 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві від 29.01.2025 року щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі в судовому засіданні.

Отже, встановлено що відповідно до положень частини другої статті 302 КПК України, обвинуваченому прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою судді від 30.01.2025 року призначено розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному проникненні до володіння ОСОБА_4 за встановлених органом досудового розслідування обставинах, що не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння вірно кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий в силу ст.89 КК України, працює в ФГ «Коваль», одружений, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно.

На обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває під медспостереженням у лікаря-психіатра КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради з діагнозом: F 88.

Як встановлено, ОСОБА_3 в період інкримінованого йому злочину психічними захворюваннями не страждав, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; за теперішнього часу психічними захворюваннями не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними; застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує, що підтверджується даними висновку судово-психіатричної експертизи №21 від 14.01.2025 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, у межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.349, 368-371, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Речові докази після вступу вироку в законну силу: відеозаписи, які містяться на оптичному диску DVD-R, який упаковано в паперовий конверт «відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9