Справа № 308/925/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 21.05.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Минай, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, не одруженої, має на утриманні 9 дітей, раніше судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.09.2019 точний час органом досудового розслідування не встановлено, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»: «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 17.09.2019 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 17.09.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.09.2019 по 29.02.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 12708,00 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 24.10.2019 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»: «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 24.10.2019 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 24.10.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.10.2019 по 20.02.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 22.01.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»: «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 22.01.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 22.01.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 24.01.2020 по 20.02.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів.

Прокурор в судовому засіданні просив закрити кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1, 2 ст. 190 КК України, вчинені за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні просили суд закрити провадження по даній справі у зв`язку з закінченням строків давності за ч. 1 ст. 190 КК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Згідно зі ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочин.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно положень ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 286 КПК України, визначено порядок звільнення від кримінальної відповідальності звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_8 вчинено у період з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року, тобто, з цього часу по теперішній час пройшло більше трьох років.

Будь-яких доказів того, що обвинувачена ОСОБА_4 ухилялася від слідства або суду, судом у ході судового розгляду та безпосереднього вирішення заявленого клопотання не встановлено.

Вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, карається карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а отже строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення становлять 3 роки.

Таким чином, з часу вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України минуло більше, ніж 3 роки.

Стосовно кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України у період часу з 01.10.2019 по 20.02.2020 та з 24.01.2020 по 20.02.2020, то ч. 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Враховуючи наявність вироку відносно обвинуваченої у справі №308/14165/23, суд вважає, що перебіг давності за ч. 2 ст. 190 КК України переривався.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , в частині вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд відносно ОСОБА_4 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1