Справа № 761/8290/24
Провадження №1-кп/761/2111/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0005186 від 13 грудня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Баштанків Кодимського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,

раніше судимого:

вироком Кодимського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; звільнений 16.08.2013 року умовно-достроково на 1 (один) рік 3 (три) місяці 26 (двадцять шість) днів;

вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 липня 2017 року за чю2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; звільнений 18.09.2020 року по відбуттю строку покарання;

вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень; покарання не відбуто;

ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року покарання призначене вироком суду від 20.11.2023 у виді несплаченої суми штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин; покарання не відбуто;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відео конференції),

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 години 24.02.2022 року на території України ведено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

10 грудня 2023 року, тобто в період дії воєнного стану, о 19:45 годині, ОСОБА_3 , знаходився у приміщенні магазину «Червоне та Біленька» ТОВ «ТД «Український продукт», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 47, де звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Samsung», який знаходився на прилавку та належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 10 грудня 2023 року о 19:47 годині, перебуваючи у вказаному магазині, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою власного збагачення, повідомив продавцю магазина недостовірну інформацію, що начебто він є власником мобільного телефону марки «Samsung» серії Galaxy S23 Ultra моделі SM-S918BLIG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому була встановлена SIM-картка оператора мобільного зв`язку «lifecell» НОМЕР_3 , вартістю 34905,33 гривень, та заволодів вказаним майном, тим самим таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зник з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 34905 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся. Пояснив, що заволодів мобільним телефоном потерпілої за обставинами, викладеними в обвинувальному акті та встановленими в судовому засіданні. Зазначив, що в один з днів грудня 2023 року у вечірній час він знаходився в приміщенні магазину «Червоне та Біленька» по вулиці Щербаківського та перебував біля каси, де побачив на прилавку чужий мобільний телефон. В цей час до нього звернулася продавець з запитанням чи його вказаний мобільний телефон, що він підтвердив і поклав телефон у кишеню, після чого пішов. В подальшому він оглянув телефон та з`ясував, що він має марку «Samsung» та інші реквізити, а через деякий час загубив його. Визнає вартість телефона та запевнив про намір відшкодувати шкоду. Просив суворо не карати та врахувати незадовільний стан здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 10.12.2023 приблизно о 20:00 годині вона знаходилася у магазині «Червоне та Біленька» по вул. Щербаківського, в м. Києві з метою придбати продукти та знаходячись біля каси з`ясувала, що не має грошей для розрахунку, в зв`язку з чим вийшла з приміщення, при цьому залишила на прилавку власний мобільний телефон марки «Samsung». Через деякий час вона виявила відсутність вказаного телефону, в зв`язку з чим зверталася до керівництва магазину щодо його пошуків. Під час огляду відеозаписів камери спостереження магазину було з`ясовано, що її мобільним телефоном заволодів раніше незнайомий ОСОБА_3 , який також перебував у приміщенні магазину та скористався її відсутністю. Підтвердила реквізити викраденого мобільного телефону марки «Samsung» серії Galaxy S23 Ultra моделі SM-S918BLIG, та погодилася з його вартістю, яка визначена експертом. Позовні вимоги не заявила, оскільки родичі обвинуваченого обіцяли відшкодувати вартість викраденого майна.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в зв`язку з чим обмежується допитами обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням матеріалів щодо особи обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, відношення до скоєного ОСОБА_3 , який усвідомив неправомірність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність, має незадовільний стан здоров`я в зв`язку з чим 22.06.2022 року був звільнений з військової служби у відставку (в/ч НОМЕР_4 ).

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд призначає покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства..

Відповідно до положень статті 72 КК України, якою визначені правила складання покарань, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: 1 (одному) дню обмеження волі відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2023, який не виконано, вчинив дане кримінальне правопорушення, суд, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного новим вироком, частково у вигляді 10 (десяти) днів позбавлення волі, з урахуванням положень ст.72 КК України, приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2024, оскільки 240 (двісті сорок) годин громадських робіт відповідають 30 (тридцяти) дням позбавлення волі.

Цивільний позов у справі відсутній.

Відповідно до правил ст.100 КПК України суд вирішує питання про речові докази.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України, а саме: з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 717,00 гривень, а саме на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-23/68152-ТВ від 28.12.2023.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 27 лютого 2025 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався, оскільки він утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0002298 від 15.07.2024.

Речові докази: 1 (один) DVD-R диски з відеозаписами, зберігати у справі.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в розмірі 717,00 (сімсот сімнадцять) гривень.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1