Справа №: 630/186/25 Провадження № 1-кс/630/138/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062 від 05.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із даним клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.

У провадженні СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000062 від 05.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 лютого 2025 року близько о 18:47 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав неправомірну вигоду у розмірі 400 гривень, службовій особі Національної поліції України, за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України.

Так, 05 лютого 2025 року у період часу з 20:49 по 21:24 слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в області проведено огляд біля буд. 61 по вул. Челюскіна, м. Люботин, Харківського району Харківської області. В ході огляду місця події, біля перемикача передач службового транспортного засобу Skoda Rapid номерні знаки: НОМЕР_1 на синьому фоні, слідчим вилучено грошові кошти у сумі 400 гривень, які ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надавав інспектору СРПП відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Оглядом зазначених грошових коштів встановлено, що вони мають наступні номери: ЗА3726215; ЕЖ5600732.

Враховуючи вище викладене, слідчим дві банкноти номіналом по 200 гривень (ЗА3726215; ЕЖ5600732.), приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000062 від 05.02.2025 у якості речових доказів.

Вилучені під час огляду грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як доказ факту вчинення злочину, не застування арешту на вказане майно може призвести до його знищення, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Власник майна у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зазначене у клопотанні майно визнане речовим доказом у справі. Отже, з метою запобігання втрати, приховання, ненавмисного або навмисного знищення чи спотворення вказаних у клопотанні предметів, є доцільним накласти арешт на це майно. Невжиття накладення арешту може призвести до зміни, спотворення, приховання, або знищення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

При цьому власники мобільних телефонів та комп`ютеру не позбавлені права ініціювати повернення їм даного майна після зняття з нього в розумні строки інформації, яка має відношення до даного кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на дві банкноти номіналом по 200 гривень (ЗА3726215; ЕЖ5600732.), що були вилучені слідчим під час огляду транспортного засобу Skoda Rapid номерні знаки: НОМЕР_1 на синьому фоні, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1