Дата документу 18.03.2025 Справа № 336/1607/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/222/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/1607/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16:00 год. 16 квітня 2025 року без визначення застави.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що жодний ризик, зазначений у клопотанні, прокурором не доведений, вказані обставини нічим не підтверджені, а навпаки спростовуються поведінкою підозрюваного в момент затримання та проведення слідчих дій. Зазначила, що передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризики, на які посилався слідчий суддя, взагалі відсутні. Усі речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було вилучено слідчим відповідно до протоколів огляду речей, огляду місця події та протоколу затримання. Ризик впливу на свідків має декларативний характер та не підтверджується жодним доказом, крім того безпосередній свідок вчинення кримінального правопорушення вже допитаний та ним не надано жодних показань, які б суперечили показам самого підозрюваного, а навпаки покази усіх свідків кореспондують з показами ОСОБА_8 , що свідчить про відсутність ризику впливу. Слідчий суддя в ухвалі не зазначила жодної обставини, яка підтверджує будь-який зазначений у клопотанні слідчого ризик, а послалась лише на тяжкість злочину, проте сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, про що свідчить його поведінка під час затримання та проведення слідчих дій. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, має 3 групу інвалідності, є раніше не судимою особою та беззаперечно визнає свою вину. Крім того, у підозрюваного є тяжкі сімейні обставини, які потребують негайного вирішення безпосередньо самим підозрюваним. У підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина, яка разом з сином перебувала у Німеччині, та наразі підозрюваний є єдиним родичем свого малолітнього сина за законодавством Німеччини. А отже, підозрюваному необхідно через орган опіки та піклування надати згоду на передачу його дитини з притулку бабусі. Також зазначила, що ОСОБА_8 під час захисту Батьківщини отримав тяжкі поранення та наразі не встиг оформити виплати, які йому належать після поранення та які можуть стати єдиним джерелом для існування його малолітнього сина та батьків похилого віку, які потребують фізичної та фінансової допомоги. Крім того, є необхідність отримувати певне лікування. Підозрюваний зареєстрований у будинку, на який у нього є право власності, що підтверджує наявне постійне місце проживання, до затримання проживав разом з бабусею у квартирі, яка їй належить за адресою: АДРЕСА_3 . Тітка підозрюваного ОСОБА_9 надала згоду на те, щоб на час досудового розслідування визначили запобіжний захід у виді домашнього арешту разом з нею за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор висловив заперечення проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 в межах кримінального провадження №0000254 від 16.02.2025 року звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 17.02.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.121 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановила обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.2 ст.121 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є частково обґрунтованими, та погодилась з існуванням передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

На існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику вказує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його вини, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років) проти життя та здоров`я людини.

На переконання колегії суддів, зазначена обставина дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення, в разі доведення його вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

З метою уникнення покарання ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які відповідно є його родичем та знайомим та були разом з підозрюваним та потерпілим в день події, змушуючи до зміни показань або відмови від їх дачі, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки слідчого судді та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, від якого настала смерть ОСОБА_13 (якому підозрюваний після неодноразового нанесення тілесних ушкоджень не надав медичної допомоги, не викликав швидку, а витягнув потерпілого до під`їзду, залишивши його у небезпеці), вказують про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, вказують на обґрунтованість застосування слідчим суддею запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Щодо доводів захисника про можливість проживання ОСОБА_8 разом з тіткою, колегія суддів зазначає, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених слідчим суддею ризиків.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_8 малолітнього сина, який внаслідок смерті матері залишився без опіки, наявність поранень, отриманих під час проходження військової служби, які потребують лікування, а також необхідності оформлення відповідних виплат у зв`язку з отриманими пораненнями, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

При цьому у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя обґрунтовано не визначала розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, наслідком якого стала смерть людини.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 без визначення розміру застави та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4