20.01.2025
Справа № 497/2755/24
Провадження № 1-кп/497/83/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, обвинувальний акт та угоду від 15.11.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000174 від 07.11.2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голиця Болградського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 року №217 затверджено «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», яким передбачено, що до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій та видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Згідно п.4 вказаної Постанови КМУ трактори відносяться до машин, керування якими здійснюється за наявності посвідчення категорії «А1», «А2».

Згідно з п.2.1 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2001 №1306 передбачено обв`язок водіїв механічних транспортних засобів, до яких відносяться також трактори, мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, у відповідності до примітки до ст. 358 КК України посвідчення тракториста-машиніста, є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Восени 2023 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування механічними транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста встановленого Постановою КМУ від 02.04.1994 року №217, з мотивів протиправного набуття права керування механічними транспортними засобами категорії «А1, А2», з використанням можливостей мережі Інтернет посприяв невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка здійснювала протиправну діяльність щодо виготовлення підроблених офіційних документів у виготовленні підробленого офіційного документу.

За зазначених обставин ОСОБА_4 , надаючи засоби вчинення кримінального правопорушення іншому співучаснику, проінформував зазначену невстановлену досудовим розслідуванням особу про свої паспортні дані та надав електронну копію своєї фотографії для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста вказаної категорії, усвідомлюючи що це не відповідає дійсності, також здійснив оплату за виготовлення зазначених підроблених документів, при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такі документи.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних та електронної копії фотографії ОСОБА_4 , виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , нібито видане 28.11.2023 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , яке в дійсності йому не видавалось та яке нібито надавало йому право керування машинами категорії «А1, А2».

Після цього, наприкінці листопада 2023 року, ОСОБА_4 діючи з тим же умислом та мотивом, перебуваючи у м.Болград Одеської області, отримав від вказаної невстановленої особи, яка на виконання домовленостей, передала через водія невстановленого рейсового автобусу зазначене підроблене посвідчення тракториста-машиніста, що нібито надавало право керування механічним транспортним засобом трактором, з метою його використання ОСОБА_4 .

Окрім цього, 07.11.2024 приблизно о 12:45 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , під час керування механічним транспортним засобом трактором марки «МТЗ-80» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , керування якого, згідно Постанови КМУ від 02.04.1994 №217, потребує наявності посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1», був зупинений працівниками поліції у складі екіпажу «Брама-153» сектору реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області на ґрунтовій дорозі на відстані приблизно 1 км від с.Голиця Болградського району Одеської області в бік с.Оріхівка.

За зазначених вище обставин, ОСОБА_4 , діючи з умислом спрямованим на використання завідомо підробленого документу, з мотивів підтвердження нібито наявності у нього права на керування вказаним трактором, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення тракторист-машиніста, пред`явив вказаним працівникам поліції вищевказаний завідомо підроблений офіційний документ посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , нібито видане 28.11.2023 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, яке надавало йому право керування машинами категорії «А1», яке в дійсності йому не видавалось.

Вищезазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (проступки):

- ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою;

- ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень за зазначеними обставинами визнав в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні висловився щодо наявності усіх підстав для можливості затвердження судом угоди.

Так, 15.11.2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного (обвинуваченого) за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків підозрюваного (обвинуваченого) щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, щиро розкаявся в їх вчиненні, сприяв їх розкриттю, та погоджується про призначення йому покарання за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази судом розподіляються у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.11.2024 року укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді:

- за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020,00 гривень;

- за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ по справі - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане 28.11.2023 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000174 від 07.11.2024 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1