Справа № 522/3521/21
Провадження №1-кс/522/1276/25
УХВАЛА

18 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000238 від 17.02.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000238 від 17.02.2022 року.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000238 від 17.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2022 приблизно о 06:40 год., в Приморському районі м. Одесі, по вул. Водопровідна зі сторони пров. Високий в напрямку вул. Старосіна площа, здійснював рух автомобіль Фольцваген Пассат, р/н НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 напроти буд. 10 вул. Водопроводна, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вул. Водопровідна по пішохідному переході, з ліва направо за ходом руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_4 з дiагнозом: політравма, закрита травма поперекового відділу хребта, забій правої нирки, доставлено до КНП МКЛ 1.

15 квітня 2022 року задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000238 від 17.02.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, накладено арешт, із забороною розпорядження та користування на автомобіль Фольцваген Пассат, р/н НОМЕР_1 .

30.07.2022 року постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000238 від 17.02.2022 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, заявниця вважає, що арешт, накладений на автомобіль має бути скасований, і тому звернулась до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що у відкритті провадження за клопотанням про скасування арешту слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Питання щодо долі речових доказів у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України вирішується судом.

При цьому, чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Зазначена правова позиція підтримана ОП ККС Верховного Суду (постанова від 15 квітня 2024 року по справі № 554/2506/22).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000238 від 17.02.2022 року.

Ухвала підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1