Справа № 202/940/25
Провадження № 1-кс/202/759/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 10.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Мар`ївка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 30.03.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.11.2023 по відбуттю строку покарання з ДУВП №4.

Підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що слідчим слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 10.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння бойового припасу та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону їх вільного обігу, не маючи дозволу на їх придбання, носіння та зберігання, в порушення чинного законодавства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.11.2024, у невстановленому слідством місці, при невстановлених обставинах, незаконно придбав корпус осколкової наступальної ручної гранати РГН, який відноситься до категорії бойових припасів промислового виготовлення, та ударно-дистанційний запал УДЗ, який є складовою частиною вибухового пристрою, та які у конструкційному поєднанні утворюють осколкову наступальну ручну гранату РГН, промислового виготовлення.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу направленого на носіння бойового припасу та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а саме осколкову наступальну ручну гранату РГН, почав носити її при собі, пересуваючись вулицями селища Слобожанське до 23.53 год. 09.11.2024, після чого перебуваючи за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище Слобожанське, поряд з буд. 2 по вул. Одеська застосував її.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння бойового припасу та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, у ОСОБА_5 , після придбання осколкової наступальної ручної гранати РГН, виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Далі, з метою реалізації свого злочинного прямого умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання наслідків, приблизно о 23:53 09.11.2024, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, зберігаючи при собі осколкову наступальну ручну гранату РГН, тобто предмет, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та знаходячись в громадському місці, біля вище зазначеного будинку, демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих норм поведінки та моральності в суспільному житті, бажаючи самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам, та суспільству в цілому, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, передбачаючи, що в результаті його дій може бути пошкоджено майно громадян та/або нанесено тілесні ушкодження невизначеному колу осіб, тримаючи вказану гранату, тобто предмет спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, в руках, ОСОБА_5 привів її у бойову готовність, а саме: натиснув на спусковий важіль гранати, та висмикнув запобіжну чеку, та метнув осколкову наступальну ручну гранату РГН, у бік будинку за вищевказаною адресою, що призвело до вибуху, внаслідок чого створило реальну загрозу життю, здоров`ю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та малолітньої потерпілої ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення пітверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

23.01.2025 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , причетний до вчинення вищевказаного злочину.

Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, приходжу до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Таким чином, в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатньо підстав вважати, що існує ризик вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, враховуючи, що Дніпропетровська область та Харківська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути території Дніпропетровської області, Харківської області та України.

Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що підозрюваному ОСОБА_5 у зв`язку із обранням статусу підозрюваного, та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання потерпілих, свідків у даному провадженні, а також призначення ряду судових експертиз із зазначенням експертних установ, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на потерпілих та свідків, а також експертів, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. Крім того, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця працевлаштування, стійких соціальних зв`язків, має криміногенний образ життя, був раніше неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів, в органу досудового розслідування виникають достатні підстави вважати, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, що розглядається стороною обвинувачення як ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також той факт, що ОСОБА_5 неодноразово раніше засудженим за вчинення тяжких злочинів.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних, тяжких, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тому застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та надасть гарантії дотримання ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

На думку сторони обвинувачення менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_12 обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви від 10.11.2024; протоколом огляду місця події від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.11.2024; протоколом огляду відео від 12.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.2024; висновком судової вибухово-технічної експертизи від 27.12.2024; висновком судово медичної експертизи від 13.01.2025; висновком судово медичної експертизи від 13.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.01.2025; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 22.01.2025; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 від 22.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 22.01.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 23.01.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.01.2025; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, а також тяжкістю покарання, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків, та перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний, будучі раніше судимим за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний є не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий.

Враховуючи викладене, наявність встановлених ризиків, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 20.00 годин до 06.00 годин за адресою: АДРЕСА_3 , в межах строку досудового розслідування, по 23 березня 2025 включно, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 20.00 годин до 06.00 годин за адресою: АДРЕСА_3 , в межах строку досудового розслідування, по 23 березня 2025 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

не відлучатись з місця постійного проживання за адресою:

АДРЕСА_3 у період часу з 22:00 години по 06:00 години.

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженню.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє, в межах строку досудового розслідування, тобто по 23 березня 2025 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1