Провадження № 1-кп/537/69/2025
Справа № 537/6748/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000709 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком від 27.06.2024 Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

18.11.2024 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз територію домоволодіння № 69 по вул. В.Чорновола у м. Кременчуці Полтавської області побачив біля паркану на асфальті сплячого ОСОБА_5 з сумкою, одягнутою через плече, поруч з ним лежав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» чорного кольору. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи біля паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спав, шляхом вільного доступу таємно викрав із наплічної сумки потерпілого грошові кошти у сумі 1620 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» чорного кольору, ІМЕІ 1/2: НОМЕР_1 , вартістю 2533 грн. 33 коп., який лежав поряд із потерпілим У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4153 грн. 33 коп.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений таємно повторно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив про обставини та мотиви скоєного, як вказано у описовій частині вироку. Вказав, що він повертався з магазину додому, коли побачив біля магазину сплячого чоловіка у стані сп`яніння, у якого на плечі висіла сумка, а поряд, біля лівої ноги, лежав мобільний телефон темного кольору. Оскільки його, обвинуваченого, ніхто не бачив, він вирішив викрасти речі, належні потерпілому. У подальшому мобільний телефон залишив для особистого користування, а грошові кошти витратив. Дуже шкодує про вчинене. Цивільний позов визнав у повному обсязі та висловив готовність відшкодувати шкоду.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважав за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений таємно повторно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд, враховуючи вимоги ст.65-68 КК та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,приймає до уваги конкретні обставини справи,характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є тяжким злочином, розмір шкоди, спричиненої злочином.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не одружений, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, його задовільний стан здоров`я, а також те, що обвинувачений раніше судимий, вчинив даний злочин через незначний проміжок часу після засудження, під час іспитового строку, на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває.

Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, його активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено у судовому засіданні прокурором. Разом з цим суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого з приводу вчиненого, оскільки він, хоча і вказував у судовому засіданні, що шкодує про вчинене, проте не вчиняв дій на підтвердження щирого каяття, не намагався самостійно відшкодувати шкоду потерпілому, а повернення викраденого не може вважатися добровільним відшкодуванням завданих збитків. Крім цього, судом береться до уваги, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин під час іспитового строку, через незначний проміжок часу після засудження за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за подібних обставин, при цьому йому були достовірно відомі наслідки вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті закону у вигляді позбавлення волі, тобто з ізоляцією від суспільства, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхіднім і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає за необхідне обрати до вступу вироку у законну силу відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_3 не має офіційного доходу, раніше судимий за вчинення корисливого злочину за подібних обставин і існує ризик продовження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення судових експертиз.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_5 суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки, як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_3 завдано майнової шкоди ОСОБА_5 на суму 1620 грн., що визнається обвинуваченим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги цивільного позивача та стягнути з обвинуваченого завдану шкоду.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.06.2024 та визначити остаточно покарання ОСОБА_3 у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 19.02.2025.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.12.2024 на речовий доказ: мобільний телефон "Хiаоmі Redmi Note 8" чорного кольору без сім-карт, ІМЕІ: НОМЕР_1 в силіконовому чохлі зеленого кольору.

Речові доказ - мобільний телефон "Хiаоmі Redmi Note 8" чорного кольору без сім-карт, ІМЕІ: НОМЕР_1 в силіконовому чохлі зеленого кольору - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1519 грн. 80 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1620 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження

Суддя: ОСОБА_1