печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9085/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна, а саме на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000094 від 15.01.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що суд у випадку визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, може призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України, тобто накладення арешту на майно підозрюваної.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд без його участі, вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України власниця майна не викликалася.

Дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 15.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора, передбаченого ст. 111-2 Кримінального кодексу України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , вручено в порядку, передбаченому ч. 2, 8 ст.135 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручення захиснику підозрюваного.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкцією якої передбачається позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

При цьому, із документів, доданих до клопотання вбачається, що у власності ОСОБА_4 перебуває квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка в частці 1/3 належить на праві приватної власності підозрюваній.

Документами, які підтверджують право власності ОСОБА_4 , на майно, є інформація № 389868185 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлена про підозру, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, має на меті забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка в частці 1/3 належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1