Справа №: 398/1814/22
провадження №: 1-кп/398/79/25
УХВАЛА

Іменем України

"24" березня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань в м.Олександрія клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою у кримінальному проваджені, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 16.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пантаївка, Олександрійського району Кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч.1, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, судимості у встановленому законом порядку не знято та не погашено,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року у рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався.

20.03.2025 року від прокурора на адресу суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і на час розгляду справи у суді. При цьому, зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід, а вчинений обвинуваченим злочин є особливо тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідністю доставити його до суду. Застосування застави також вважає недоцільним враховуючи те, що злочин вчинено із застосуванням насильства. Крім того застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, оскільки, це не може в повній мірі запобігти ризику вчинення ним нових аналогічних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 30.03.2025 року, до спливу якого судове провадження не може бути завершеним.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовольнити з наведених у ньому підстав.

24.03.2025 року обвинуваченим ОСОБА_6 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, яке він підтримав в судовому засіданні. Відповідно до вказаного клопотання обвинувачений вважає, що прокурором не доведено, чому мета застосування запобіжного заходу не може бути досягнута за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наразі досудове слідство завершене. Він немає наміру переховуватись від суду, або якимось чином впливати на учасників судового процесу. Крім того, в разі зміни йому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт вчинити такі дії буде ще й не можливо. На думку обвинуваченого прокурором ризики, передбачені ст.177 КПК України, жодним доказом не підтверджені і ґрунтуються на припущеннях. Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, у 2021 році він пів року перебував під домашнім арештом, за цей час не було зафіксовано жодного вчинення ним порушення. Він не перешкоджав слідству, а навпаки прибував за першою вимогою, не перешкоджав своєму затриманню, не переховувався від органів поліції. За час розгляду кримінального провадження, а це майже три роки, він не чинив жодного тиску на свідків чи потерпілого. Вказане, на його думку, свідчить про відсутність ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотання про продовження запобіжного заходу. Під час обрання або зміни запобіжного заходу суд має оцінити наявні докази, в тому числі з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності. На його думку судом цього не зроблено, тому він безпідставно утримується під вартою. Вважає, що ключові докази у справі підроблені, незаконно здобуті або ґрунтуються на припущеннях. За таких обставин, на думку обвинуваченого, обставини, викладені в клопотанні прокурора, взагалі не відповідають дійсності та ґрунтуються на домислах. Також, при обранні чи продовженні запобіжного заходу має враховуватись особа обвинуваченого, його репутація та характеризуючи дані. Він має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, дружину та двох малолітніх дітей, 2013 та 2016 року народження, хорошу репутацію та характеристику з місця проживання. Цивільний позов у даній справі не заявлено. Вважає вагомість доказів його вини сумнівною, а тому й тяжкість інкримінованого йому діяння є помилковою. З огляду на викладене просить змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - ОСОБА_7 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, та просив його задовольнити.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого є, зокрема, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, суд оцінює у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, та знову через нетривалий час у період випробувального терміну імовірно вчинив корисливий злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на низьку правосвідомість обвинуваченого та схильність до отримання доходу злочинним шляхом. На момент затримання ОСОБА_6 не працював, власного постійного джерела доходу не мав, перебував на обліку в КНП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2021 року.

При цьому, як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 30.03.2025 року, до його спливу судове провадження завершеним бути не може, оскільки за клопотанням обвинуваченого і його захисника ОСОБА_7 після заміни одного з членів колегії, судді ОСОБА_8 , здійснення процесуальних дій, які вже здійснювались під час судового розгляду до заміни судді, розпочате з початку. Новим складом колегії суддів наразі не допитаний потерпілий та всі свідки, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких обвинуваченому відоме.

Вказане дає підстави з високим ступенем імовірність вважати, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, впливати на потерпілого і недопитаних судом свідків та продовжити свою злочинну діяльність. Також, суд переконаний, що в разі обрання щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль за поведінкою обвинуваченого, який характеризується схильністю до вчинення злочинів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти встановленим ризикам, з огляду на характеристику особи обвинуваченого, його моральність, спосіб життя. Такі факти, як наявність постійного місця проживання та родини, на які сторона захисту посилається як на підстави для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, існували і на час попереднього засудження обвинуваченого за тяжкі корисливі злочини, і під час затримання та обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання в межах вказаного обвинувачення.

Беручи до уваги відомостей про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався, зокрема, із застосуванням випробувального терміну, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, колегія суддів, не знаходить підстав для зміни або скасування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу, слід відмовити.

Навіть з плином часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого, не втратили своєї актуальності.

Такі обставини, на переконання суду, у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, а тому згідно п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду строком на 60 діб, тобто з 24.03.2025 року до 22.05.2025 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний тексту ухвали проголошено 25.03.2025 року о 12 год 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3