ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1385/24

Провадження № 1-кп/486/116/2025

12 лютого 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000337 від 17.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Антонівка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не є особою з інвалідністю, не є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.02.2024 Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 26.11.2024 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 16.07.2024, приблизно о 22 год. 00 хв., під час перебування в приміщенні перукарні «Комплімент», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , помітив у потерпілої ОСОБА_6 належну їй жіночу сумку чорного кольору фірми «MARRIVINA» із вмістом її особистих речей, у зв`язку з чим у нього виник раптовий умисел на викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та його караність, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно та відкрито, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені потерпілою, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні зазначеної перукарні, в присутності потерпілої ОСОБА_6 16.07.2024 приблизно о 22 год 00 хв. ОСОБА_3 взяв з полиці, що праворуч від входу до перукарні, жіночу сумку чорного кольору з матеріалу шкірзамінника, під назвою «MARRIVINA» вартістю 503 грн. 30 коп., всередині якої знаходилася золота обручка 585 проби вагою 1,596 гр. вартістю 2 917 грн. 45 коп., золота сережка 585 проби з білими камінцями вагою 4.5 гр. вартістю 8 225 грн. 91 коп., швейцарський ніж вартістю 907 грн. 20 коп., помада «Top Face» вартістю 168 грн., помада «bogenia» вартістю 98 грн., туш для вій «bourjois volume glamur» вартістю 304 грн., блочок для живлення «Xiaomi» 67W вартістю 119 грн та грошові кошти в загальній сумі 90 грн. (одна купюра номіналом 50 грн. та дві купюри номіналом 20 грн.).

В процесі незаконного заволодіння вказаним майном ОСОБА_3 усвідомлював, що його дії помічені власником майна ОСОБА_6 та оцінюються як ним, так і нею, як відкрите викрадення чужого майна, однак, ігноруючи цю обставину та не реагуючи на подальші зауваження потерпілої повернути викрадене, залишив місце події разом з викраденим майном, яким надалі розпорядився на свій розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 13 332,86 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Не заперечував фактичних обставин справи, в тому числі розміру заподіяної шкоди. В судовому засіданні пояснив, що зайшов непомітно до перукарні та взяв сумку, після того як його помітила потерпіла, почав втікати. Сумку взяв з розрахунку, що в ній є кошти. Розкаюється у вчиненому, просив вибачення у потерпілої.

Окрім визнання обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтвердилася в судовому засіданні наступними доказами, які суд визнає допустимими та належними.

Показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні пояснила, що в день, коли сталася подія, вона залишилася на роботі у перукарні допізна, було спекотно і працював генератор, тому двері були відчинені, ввімкнуто світло і з вулиці було добре видно ту поличку, де лежала сумка. Як обвинувачений почав тягнути сумку за ремінець, потерпіла побачила у дзеркало, спочатку розгубилася, а потім почала кричати, щоб він не чіпав речі. Обвинувачений схопив сумку і вибіг, потерпіла побігла за ним, продовжуючи голосно кричати, але у дворі було темно і вона не побачила, куди він побіг. Повернувшись на робоче місце, зателефонувала в поліцію.

В судовому засіданні також допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є власницею приміщення, де розташована перукарня. Особисто факту відкритого викрадення майна не бачила, з обвинуваченим не знайома. На вимогу поліції надала правовстановлюючі документи на нерухоме майно та здійснення підприємницької діяльності, про викрадення сумки дізналася зі слів ОСОБА_6 .

Вина обвинуваченого підтвердилася в судовому засіданні також наступними доказами:

- витягом з ЄРДР №0000337 від 17.07.2024 року;

- рапортом про вчинення кримінального правопорушення (грабіж) від 16.07.2024 року

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024;

- протоколом огляду речі жіночої сумки чорного кольору з її вмістом від 17.07.2024;

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження;

- зберігальною розпискою від 17.07.2024 року;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024;

- протоколом огляду речі каблучки з металу жовтого кольору від 17.07.2024 з фототаблицями;

- довідкою про вартість одного граму золота від 17.07.2024 року;

- постановою про призначення товарознавчої експертизи від 17.07.2024 року

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3525/24 від 17.07.2024;

- звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3525/24 від 17.07.2024 року;

- вимогою про судимості ОСОБА_3 ;

- копією вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.02.2024 року;

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.07.2024 року;

- довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 від 18.07.2024 року;

- довідкою про неперебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра від 10.05.2024 року;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та повне визнання своєї вини у скоєнному правопорушенні.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, а саме був засуджений вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.02.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.10.2024 ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, призначеного йому вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. Постановлено вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2024 року за ч.1 ст.357 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на ОСОБА_3 на підставі вимог ст.76 КК України відповідних обов`язків.

Окрім того, обвинувачений був засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має базову середню освіту, не працює, є військовозобов`язаним, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, має непогашені судимості, вчиняв кримінальні правопорушення в період іспитового строку. Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не має стабільного місця роботи та доходу, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності зокрема через дрібне викрадення та вживання алкоголю.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує досудову доповідь, з якої вбачається негативна соціально-психологічна характеристика обвинуваченого, дуже високий ризик повторності вчинення кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства.

Отже, суд при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, обставину, яка пом`якшує покарання та обтяжуючу обставину, вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах встановлених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2024 року за ч.1 ст.70, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років 7 місяців. Станом на 11.02.2025 року виконання вироку не розпочато, невідбута частина покарання становить 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, 16.07.2024, тобто до ухвалення вироку Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 26.11.2024 року, остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначено за сукупністю злочинів згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, яка передбачає, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченогопідлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №3525/24 в розмірі 420,00 грн. згідно зі звітом експерта про витрати на проведення експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд має право прийняти рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. З врахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості та суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2024 у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання, тобто з 17.07.2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору з матеріалу шкірзамінника, під назвою «MARRIVINA», блокнот рожевого кольору з написом «Girls rule», упаковку вологих серветок, швейцарський ніж серебристого кольору, сумочку зеленого кольору, помаду «Top Face», туш для вій «bourjois volume glamur», помаду «bogenia», візитницю жовтого кольору, в якій знаходились банківська картка АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та паспорт громадянки України ОСОБА_6 , блочок для живлення, сережку з металу жовтого кольору, золоту обручку вважати повернутими власниці ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1