Справа №: 398/4374/24
провадження №: 1-кп/398/410/24
ВИРОК

Іменем України

"23" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 11 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнівчик Теребовлянського району Тернопільської область, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, є військовослужбовцем, військове звання старший солдат, одружений, має на своєму утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 ,будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді навідника кулеметного взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, у військовому званні старший солдат, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , 06 червня 2024 близько 20 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на дитячому майданчику, що розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, площа Соборна, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті словесного конфлікту з останнім, у ході якого ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне завдання удару з метою заподіяння фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення болісних відчуттів та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, відкритою долонею правої руки наніс один удар в область обличчя, а саме в ліву область щоки малолітнього потерпілого ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 залишив місце події та направився у невідомому напрямку.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного болю, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковано як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, добровільність визнання вини, без примусу. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його законний представник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явились, законний представник подала до суду заяву, просила судовий розгляд справи провести без її участі, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, покарання просила призначити на розсуд суду.

Сторони не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого та документів з процесуальних питань.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, що завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України суд бере до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, а також дані про особу винного.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, військовослужбовець, кримінальне правопорушення вчинено вперше, судимостей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої особи.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення, позицію потерпілого, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнає ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової психіатричної експертизи № 1510/24-27 від 15 серпня 2024 складають 11359 гривень 20 копійок (акт здачі приймання висновку експертів) та витрати на проведення судової психіатричної експертизи № 1511/24-27 від 24 липня 2024 року складають 11359 гривень 20 копійок (акт здачі приймання висновку експертів).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, за проведені експертиз у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 на загальну суму 22718 (двадцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 40 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1